Cercador
Festa civil
Un relat de: copernicHi ha quelcom de festiu en la diada electoral, una litúrgia civil que no té res a envejar a la religiosa. Al principi de la democràcia, les eleccions es varen fer en un dia feiner. Però veient l'enrenou que suposava haver de donar hores als treballadors per que anessin a votar, varen decidir celebrar-les en diumenge. D'aquesta manera, els dies de contesa electoral o referèndums varis s'han convertit en el que els mitjans de comunicació, sempre buscant el titular que cridi l'atenció, han batejat com "la festa de la democràcia".
La gent va amb les seves famílies a votar. Agafen el cotxe i arriben al col·legi electoral, mudats i clenxinats, o hi van passejant si fa bon temps. Les àvies amb aquells vestit jaqueta de color gris, els homes grans encorbatats, donant la sensació que els candidats han mobilitzat els reservistes, els nens de blanc, com si anessin a fer la primera comunió. Veus més gent que de costum, persones que, sense el reclam de la jornada, s'haurien quedat a casa. S'ho agafen com un precepte, com aquelles festes religioses, que no queien en diumenge però eren de missa obligatòria. La gent es saluda, es comenta el temps que fa, es pregunta si és fàcil trobar la mesa que li toca a cada un, si hi ha gaire cua. Quan algú et troba, la pregunta és inevitable: "Què, ja has anat a votar?". Sembla com si no et poguessis excusar, com si haguessis d'ésser assenyalat amb el dit pel carrer pel fet d'estar en perfecte estat de salut i no complir amb el teu deure com a ciutadà.
Però la realitat és tossuda. En front de les crides desesperades dels polítics suplicant una participació decidida i ferma, a Catalunya tenim un fet inqüestionable: Dels sis partits que actualment estan en el parlament, quatre ja han governat, i per tant, capacitat d'il·lusionar i de fer promeses creïbles, no en tenen gaire. L'altre és el Partit Popular, que ja ha tingut en les seves mans el govern de l'estat i només queda Ciutadans, dels quals em reservo l'opinió. Si a això hi afegim un Estatut esquifit, retallat i passat pel ribot que els partits catalans no han sabut o no han volgut defensar conjuntament a Madrid, el plat fred i insípid de l'abstenció està servit, sense que els polítics nostrats s'aturin ni un sol moment a buscar-ne les causes ni, per descomptat, a trobar-hi alguna solució.
Comentaris
-
buf...[Ofensiu]angie | 06-06-2007
després de sentir dir a en Montilla que l'alta abstenció era deguda a que els votants ja estaven d'acord amb el govern actual...què vols?.
Un bon relat, de títol fantàstic, un dia que si no fos perquè ja és festiu, diumenge, seria el que una bona part de l'electoral celebrarien : que és un dia més per anar a la platja, no fotre brot o aprofitaria per fer dissabte...de les urnes només lamentar-se de l'estona que ocupen els programes de televisió, ahhg.
Ara i després d'aquest to mig irònic, et diré que la gent estem desencantats. Jo, tot i també estar-ho força, no deixo mai d'anar a votar, és un dels pocs drets que tenim (encara que després em quedi potser més desencantada, ehem..).
La política s'ha convertit en un seient de tribuna, tant fa del partit que parlem, i fins que no sigui un seient a tercera graderia, malament...
I del Barça, millor no parlem eh? jejeje
angie -
Abstenció ? I doncs ?[Ofensiu]Siset Devesa | 01-06-2007
Home, ja en van sortint de respostes i d'explicacions a l'alta abstenció. La de les curses de Fòrmula 1 és de les més hilarants que he sentit. La del President Montilla, que diu que és culpa dels qui frivolitzen sobre la política també té nivell . Ai, ai, ai ...
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=966017811)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie