Cercador
Estona de desconsol
Un relat de: Sergi Elias BandresD'entre les flors,
s'alça el buit,
que impera en mi
en un prat desolat.
D'engany ja fastiguejat,
menjo i dormo
perque si,
romàntic sense ales,
animal de mi.
No absorbeixo res.
Més aviat
faig el pregó
d'un boig pintat
al qual
ningú escolta.
I aquest és,
a cada instant,
el meu futur immediat.
Comentaris
-
Escriu,[Ofensiu]Nonna_Carme | 29-05-2009 | Valoració: 10
escriu, Sergi. Escriu poemes tan bells com aquest. Has pensat publicar algun llibre?
Tots tenim dies en els quals necessitem un recolze, però ja veuràs com demà tornarà a lluir el sol.
Una abraçada plena de tendresa.
Nonna. -
"de menjar em donen gana, de beure, fel"[Ofensiu]angie | 12-05-2009
Una frase de no sé qui, que vaig posar al final d'un poema meu. És una mica l'essència del teu.
"Romàntic sense ales"? mmm... un vers intens i visual, amb diferents interpretacions. El desconsol s'allotja en el cor, i el deixa sense "escapatòria", com una mena de màrfega pesant que no et deixa moure't.
Els teus poemes són pura humanitat. A més tenen quelcom de salvatge, de rebel, que es resisteix a emmudir.
Fins aviat!
angie
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=452634382)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.