Cercador
Es sentia ...
Un relat de: ITACAEs sentia sola
Mentre caminava pel carrer, girava la cara cap a l'oblit, el fet de trobar algú i abraçar-lo, sentir encara que fos per un segon un "Hola" dolç només la feia tremolar.
Es sentia sola
I en les nits tot li semblava mes complicat, problemes que no eren pas seus es feien d'ella per formar mes gran la seva soledat.
I camí cap endavant o cap el seu darrere ja no era esperança per a ella.
Es sentia sola
Els llençols esgarrapaven el seu cos, els amics només li mataven l'ànima, els pares senzillament no hi eren.
Les pedres del seu davant es separaven cada cop que els seus passos cada cop que s'apropava a elles, i així mes llàgrimes per les que fugir.
SOLA
Mirava els carrers, el cel, a ella mateixa, i es preguntava: Però que estic fent ?
S'obre la porta i la seva 'millor'' amiga entrà per enganyar-la novament, va deixar el pastis i els números dos i nou de cera sobre la taula. Va entrar a l'habitació d'ella cridant sense ganes : ¡ FELICITATS !, llavors una mirada trencada al terra la va fer callar, mai mes tornaria a fer-li mal, mai podria explicar-li que el seu ex l'havia deixat per ella, i portaven 4 mesos junts sense donar-li explicacions, encara que mai li digues, ella va fugir del món sabent-ho.
Estesa al terra amb sang al seu voltant, va tallar els camins de la seva vida per somiar per altres, per uns en el que tot li semblava mes fàcil, mes maco.
Quant jo somio dormida al meu llit, de tant en quant apareixes, sembles més animada, però encara amagues dintre d'aquells ulls alguna cosa, et sents:
SOLA
Comentaris
-
Al més enllà[Ofensiu]iong txon | 26-08-2005
ens hi emportem totes les limitacions, cadenes i vicis que hem anat adquirint. Només ens podem alliberar mentres estem aquí. És aquí que hem de superar totes les situacions difícils. Mentre tenim el nostre propi cos la decisió depèn de nosaltres. Després és més complicat. Has sentit parlar de VIDA DESPUÉS DE LA VIDA del Dr. Raymond Moody? N'han fet el llibre i el video. Un dels testimonis explica perquè el suïcidi és absurd. Perque al capdavall no pots fugir de les situacions que t'hi han empès. L'acabament del relat m'ha fet pensar en aquest tema: "...però encara amagues dintre d'aquells ulls alguna cosa: et sents sola" És com a l'escola: Si no aconsegueixes sortir-te'n d'una assignatura, et queda per al setembre.
M'ha agradat força. Ben estructurat. Endavant!
Quim
l´Autor
![Foto de perfil de ITACA Foto de perfil de ITACA](/imatges_autors/68117.jpg?rnd=1459307233)
122 Relats
334 Comentaris
143926 Lectures
Valoració de l'autor: 9.65
Biografia:
Itaca, petita Itaca
que lliures els camins
amb la sensibilitat
a frec de pell.
Que et corprenen instants
i et solquen la teva ànima
ja que ets tota emoció
i la teva veu clama
ajut per a comprendre
el patiment i el dolor
que et deixen amb la solitud
en el camí.
Aprendràs a viure
i et desitjo des del blau
que aquesta sensibilitat
que portes amarada al cor
no la perdis per res
durant la teva caminada.
Que no et posis cuirasses
que acceptis el patiment
com a llisó
sense repartir cap culpa
i esbrinar des de tu
a on t'equivocares.
Un dia potser ens separarem
del lloc on ara
tenim espai comú:
Et quedarà el poema
que et guarirà els instants
on no comprenguis res,
et portarà al moment
i et recordarà fidelment
quan d'aquell en sortires.
Això és el que he pretès
transformar els mots
en un record
perquè els dies de maror
i de temporal
trobis recer a una illa
que has assumit de nom.
(Josep Bonnín segura) gràcies.
Últims relats de l'autor
- Tardes
- Agafa'm la mà
- Ells t'han condemnat
- Dibuixarem un camí de llibertat, nosaltres, les dones.
- Estirada sobre el món
- Amistat trencada
- A ella
- La vida es bella
- Histories d'amor
- Buscant el teu somriure
- A l'Asturiana més maca
- Tu envoltat pel món
- Avui les coses canviaran
- Tu escoltem però no em fagis cas
- Dues copes besant-se en la matinada