Cercador
Com sempre, Espanya
Un relat de: copernicJordi Pujol no deixa de sorprendre'ns. L'expresident de la Generalitat va declarar l'altre dia (una mica tard) que molts esportistes i personalitats catalanes, coneguts internacionalment pels seus èxits en diversos camps, reben o havien rebut pressions de la casa reial o del govern estatal per tal de que no mostressin la seva catalanitat en públic. El que va ser primer mandatari d'aquest país durant vint-i-tres anys ja fa un temps que, alliberat de l'autocensura que dóna el poder i sense por a manifestar-se políticament incorrecte (moltes vegades utilitzant l'autocrítica) es dedica a dir les coses pel seu nom i a denunciar fets i circumstàncies del passat que, fins i tot al seu propi partit, imagino que deuen incomodar.
De fet, no ha anunciat res que no ens imaginéssim però això no deixaria de ser un brindis als sol si no fos perquè ja han començat les reaccions. Jordi Sans, un dels millors jugadors catalans de waterpolo de la història assegurava fa poc en un diari esportiu que ell va rebre l'any 1996 una trucada que el va sorprendre. Després de guanyar la selecció espanyola, integrada per nedadors catalans, els Jocs Olímpics d'Atlanta, Sans va recórrer els voltants de la piscina onejant una senyera. L'endemà era portada del Mundo Deportivo i L'US Today també va mostrar en un lloc ben visible la fotografia. El mateix dia un alt càrrec espanyol el va trucar (no especifica ni el nom ni si era un dirigent esportiu o polític) i en lloc de felicitar-lo el va esbroncar i li va "aconsellar" que el fet no es repetís.
Hi ha una dita catalana (i també castellana) que assegura que "la por guarda la vinya" i els esportistes catalans no són herois que estiguin disposats a tot per manifestar la seva identitat. És lògic doncs que molts d'ells aparquin aquestes mostres de patriotisme i per contra i si cal exterioritzin el seu suport a la causa que els hi dóna de menjar, perquè no hem d'oblidar que els esportistes professionals tenen contractes publicitaris i els amateurs reben beques estatals. Amb el pa no s'hi juga i, amb molt bon criteri, deuen pensar que primer ja competiran i triomfaran amb els colors dels seus patrocinadors i quan estiguin retirats ja podran fer les declaracions que vulguin i definir-se com els hi vingui de gust. No se'ls hi pot reclamar mostres d'heroisme quan la classe política catalana no ha acabat de fer mai els deures en aquest sentit.
Comentaris
-
Hi ha coses que no canvien ni amb el temps...[Ofensiu]Unaquimera | 27-04-2010
És aquest un bon exemple dels teus articles breus però substancioses, que gairebé des de la primera línia demostren portar el segell inconfusible de l'autor: escrit amb una prosa clara que aconsegueix comunicar sense entrebancs, demostra mantenir una mica de distància prudent respecte de les posicions extremistes, però sense cap excessiva neutralitat que refredi al lector, ja que a poc perspicaç que aquest sigui, pot esbrinar el posicionament ferm de l'autor.
Com sempre, ha estat un goig llegir-ho i llegir-te!
T'envio, com sempre, una abraçada reconeguda i sincera,
Unaquimera
-
Si noi...[Ofensiu]Epicuri | 26-04-2010
Espanya i França...sobretot. Has estat a L'Alguer?
Paga la pena! Son moltes les nacions del món i d'Europa en particular, víctimes de la violència. Els comportaments son comuns: víctimes i botxins...
Fins que ens en sortim del cercle...o no.
Nacions, persones...
Encara anem fent la viu, viu, però pot ser que ens cal aprofitar ben a fons les eines que ens proporciona la democràcia, el marc Europeu i la ONU,.
Per que no es pot malviure per sempre...o si?
Un article molt explícit. Fins que no acabem de prendre consciència, no ens en sortirem...com si fos un psicoanàlisi...o no ho és? -
Tens raó[Ofensiu]Shaudin Melgar-Foraster | 26-04-2010 | Valoració: 10
I de quantes coses ens assabentem els catalans, oi? 300 anys, o més i tot, de mentides i subterfugis per part d'Espanya. Jo sempre penso que, de fet, Espanya ens té molta por i per això ha de fer el papu i cercar ardits per tal de retenir-nos, per tal de retenir el poder.
Un altre article teu molt interessant.
Una abraçada,
Shaudin
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=1980352484)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie