Cercador
Avui viuràs i demà també
Un relat de: ITACAAvui viuràs i demà també, i saps per que? perquè ja no et conformes amb mirar la lluna des de la finestra i plorar, no senyora, avui la mires i dius, "Caram em sento maca", i es que ho ets dolça presonera.
Avui deixes de rentar aquells maleïts plats, i els llences al terra en el que tantes vegades t'ha fet caure, i es ara quant la força t'envolta, perquè ets una dona, una dona que vol afrontar un fet, una dona que ara mateix es sent orgullosa del pas que farà, per viure avui i demà també.
Obre les cortines i deixa entrar l'alegria que et va arravatar, LLUITA dona que avui i sempre guanyaràs, CRIDA que sempre t'escoltarem, CORRE que tens que tornar a ser feliç.
Estigues tranquil·la, surt al carrer sense por, sense girar-te o mirar al teu voltant, si vols pots emportar-te el paraigües, però pensa una cosa, si el cel plora no serà pas perquè ell et torni a pegar, avui es el dia en el que tornaràs a viure, demà serà el dia en el que tornis a brillar.
LLUITA CRIDA CORRE
No et preocupis, que aquell fill de puta no et tornarà a molestar ...
l´Autor
![Foto de perfil de ITACA Foto de perfil de ITACA](/imatges_autors/68117.jpg?rnd=1890323627)
122 Relats
334 Comentaris
143926 Lectures
Valoració de l'autor: 9.65
Biografia:
Itaca, petita Itaca
que lliures els camins
amb la sensibilitat
a frec de pell.
Que et corprenen instants
i et solquen la teva ànima
ja que ets tota emoció
i la teva veu clama
ajut per a comprendre
el patiment i el dolor
que et deixen amb la solitud
en el camí.
Aprendràs a viure
i et desitjo des del blau
que aquesta sensibilitat
que portes amarada al cor
no la perdis per res
durant la teva caminada.
Que no et posis cuirasses
que acceptis el patiment
com a llisó
sense repartir cap culpa
i esbrinar des de tu
a on t'equivocares.
Un dia potser ens separarem
del lloc on ara
tenim espai comú:
Et quedarà el poema
que et guarirà els instants
on no comprenguis res,
et portarà al moment
i et recordarà fidelment
quan d'aquell en sortires.
Això és el que he pretès
transformar els mots
en un record
perquè els dies de maror
i de temporal
trobis recer a una illa
que has assumit de nom.
(Josep Bonnín segura) gràcies.
Últims relats de l'autor
- Tardes
- Agafa'm la mà
- Ells t'han condemnat
- Dibuixarem un camí de llibertat, nosaltres, les dones.
- Estirada sobre el món
- Amistat trencada
- A ella
- La vida es bella
- Histories d'amor
- Buscant el teu somriure
- A l'Asturiana més maca
- Tu envoltat pel món
- Avui les coses canviaran
- Tu escoltem però no em fagis cas
- Dues copes besant-se en la matinada