Cercador
Un mal viatge.
Un relat de: David Gómez SimóM'ajec al terra de bocaterrosa i enganxo la galta a la rajola. L'ull esquerra em llagrimeja pel fred mentre veig el terra bellugar-se en forma d'ones.
La Marta sempre em diu que vigili, que un dia cauré i em faré mal. Per això m'he estirat, tot i que les oscil·lacions fan que se'm regiri l'estomac.
Albiro un bony a la cresta de l'onada que s'ha format a ran de pared. A mida avança reconec una aranya que em mira amb els ulls ben oberts parpellejant per l'esforç de mantenir-se a lloc. L'aranya lluita per no lliscar rajoles avall, però les potetes peludes no la sostenen, així que comença a estirar-les fins arribar a tocar les parets. Amb un darrer esforç les clava en el guix, però l'onada ja va de baixada i no pot aturar-se. Em pregunto que passarà quan arribi a on estic i xoqui amb la meva cara.
Obro la boca.
El dringar del telèfon em distreu. M'aixeco i trepitjo l'aranya amb el peu descalç. El soroll de la closca esclafant-se em fa esgarrifar. Voldria despenjar l'aparell que no para de saltar, però el bacteri que viu dintre m'espanta. Una vegada se'm va enganxar a la galta i va fer-me aquesta cicatriu tant lletja.
Aixeco l'auricular i miro els llavis carnosos plens de forats per on surten els tentacles del bacteri. Mai sé en quin extrem del telèfon estarà buscant-me l'orella o la boca. Una veu estranya, profunda, em parla des de dins del telèfon. Podria ser la Marta, però no entenc que diu ni com s'ha encabit allà dins.
Penjo i em recolzo a la taula. Aixeco les cames enlaire, deixo anar les mans i em dono mitja volta. Observo el sostre somrient. M'agrada volar. Estar-me quiet en el centre de l'habitació, contraure l'estomac per mantenir la línia de flotació i, amb un lleuger impuls dels peus, arribar-me a la finestra. Silenciós, com l'aire. Què pensen els veïns quan en veuen flotar tant aprop dels vidres?. Segur que és sorprenen. No sé de cap d'ells que pugui fer-ho.
El telèfon segueix sonant mentre el bacteri l'arrossega pel terra. Hi ha un home estirat, nu. No puc ser jo perquè jo sóc aquí a dalt, tampoc li veig la cara. Ja s'ho farà. Quan arribi el bacteri, marxarà.
Les parets comencen a canviar de colors. Verd, groc, blau, vermell. Vull apagar la llum. Però l'interruptor s'ha liquat. Cada vegada canvien més ràpid. Ver, groc, blau, vermell. Verd, groc, blau, vermell. Millor me'n vaig.
Obro la finestra i surto volant. Em sembla que avui faré com els ocells.
Comentaris
-
Kafka i els insectes[Ofensiu]El follet de la son | 11-02-2007 | Valoració: 10
Què és això? una continuació de Kafka? M'ha agradat perquè el sentit no es talla i la coherència és total. Bona labor d'encaix de lletres!
-
bona prosa...[Ofensiu]manel | 06-02-2007
...i una història realment estrambòtica. Sembla produïda per una ment banyada en alguna mena de droga lisèrgica (suposo que encara en corren, no estic al cas de la química actual), però la història no se'n va, la controles. O sigui que la història potser sí que ve d'una penjada, però la plasmació al paper ja és fruit d'una ment lúcida.
La veritat és que potser m'equivoco del tot, no ho sé. Però la prosa és bona, la història enganxa (sense entendre-la, suposo que no cal) i els lectors acaben transportats per aquest mal viatge.
És el primer que et llegeixo. Penso repetir.
Salut!
-
Relat estrany...[Ofensiu]rnbonet | 05-02-2007
...xicon! I per això atrau i enganxa. A més del nivell lingüístic emprat.
Salut i rebolica!
l´Autor
![Foto de perfil de David Gómez Simó Foto de perfil de David Gómez Simó](/imatges_autors/36434.jpg?rnd=1005990164)
98 Relats
494 Comentaris
144911 Lectures
Valoració de l'autor: 9.68
Biografia:
I si us plau, Bloom, estigues atent a aquest detall:no omplis la casa de mobles i d'altres objectes,
si us plau, guarda espai per a la bellesa,
perquè la bellesa hi càpiga: una escletxa a la dreta
de qui entra, per exemple.
Que les coses belles siguin el teu lloc de vigia;
doncs el món, com qualsevol altra cosa,
només es torna bell quan per la bellesa és mirat.
Un viatge a l'Índia
Gonçalo M. Tavares
Últims relats de l'autor
- Un encontre inesperat.
- En nom de Déu.
- Subjecte en observació
- El teu nom és vent.
- Mateu Garcés, detectiu privat
- Com ho fareu per arribar al temple?
- Dos cops. Dos.
- La darrera trapelleria.
- Carta al director d'un pare preocupat
- Cançó d'amor (o una cosa així...)
- Corre, corre, adolescent.
- En la mar com en el cinema.
- Una nouvinguda
- L'ombra en un carrer fosc.
- Un estudiant entra en una llibreria...