Cercador
T'espero
Un relat de: EmelkinPerdo el sentit de l'obscura espera
entre els cops d'una temporalitat buida
de tu
Sóc esclau de les teves decisions
i me les menjo amb l'amarga ronya
de la veritat
Se m'omplen les paraules de morats
per la pallissa que em propina
el teu no-ser-hi
Vaig perdent el coneixement
del que era la plenitud
de la teva presència,
del teu somriure,
del teu sospir.
em queda,
de tu,
res
...
tot,
de mi,
es rebel.la
al cru martiri
de l'esclavatge
de la teva absència.
Segueixo esperant-te
per ser viu al meu renaixement.
Les esperançes se'n riuen
del meu estat crònic
d'impotència
Els poemes es converteixen
en bruts abocadors
de le meves restes
Tot perd el sentit però jo tinc a les mans
paraules sagnants d'amor
que no paren de regalimar
Per ser viu al meu renaixement,
segueixo esperant-te.
De la teva absència,
de l'esclavatge,
al cru martiri.
Es rebel.la,
de mi,
tot
Res,
de tu,
em queda.
Del teu sospir,
del teu somriure,
de la teva presència,
del que era la plenitud.
Vaig perdent el coneixement
Perdo el sentit de l'obscura espera
entre els cops d'una temporalitat buida
de tu
Comentaris
-
* bruts abocadors *[Ofensiu]kispar fidu | 05-08-2006
uoooou! Realment genial, entra pels ulls amb figures discretes i a l'interior amb paraules que regalimen absències per ella...
m'agrada, sí, sí; la seva autopropaganda per part de l'autor ha valgut la pena!
ostres... doncs la veritat és que no trobo el relat que vaig (o podia ser víctima) d'algun coment by me... potser no vaig arribar a comentar-te... però sé segur que vaig passar-me per aquí, tot i que tmp fa massa!
apa, ens veiem!
Gemm@ (chocokispar!) -
Fascinada...[Ofensiu]lorelein | 18-07-2006 | Valoració: 9
La primera vegada que entro en aquest indret, realment fascinada. No sé com he fet per entrar aquí, però només sé que no en vull sortir. Enamorada de tu, en sols sentir les teves paraules. Amb el teu relat as aconseguit alguna cosa que la gent sempre busca en mi, i s'esforça en trobar, però es impossible, m'has fet somriure, un somriure estrany, però vertader. Gràcies Gerard. et seguiré llegint!
Totalment fascinada,
un petonet! ens veiem aviat!
Iris -
com una pintura...[Ofensiu]gypsy | 17-06-2006
Poema vertebrat en atractius segments,
en formes geomètriques tan intactes i precises com la poesia mateixa.
I l'amor i l'enyor junts de la mà avançant decididament fins a la fi dels teus versos.
Espectacular diferència!
gypsy -
Una primera visita[Ofensiu]Bruixot | 16-06-2006
que no serà la última. M'ha agardat el que has escrit. Bon lèxic, bones idees, prou fluidesa...i bon ritme.
En resum, que tinc pressa, però prometo comentar amb crítica de la dura, si és que en vols (però ja dic ara que serà difícil...).
Per cert, t'he llegit!
B (de Bruixot) o X (de Xavier) -
rbbarau | 11-06-2006
Tercer que et comento, el dia d'avui! no et queixaràs eh!
M'agrada molt! M'he llegit primer el de la irene, i després el teu. M'ha agradat molt això de morir lentament, fent petits els versos i després reneixer fent-te una mica més gran..
molt xulo!
Un petonet, gerard -
bestial![Ofensiu]Capdelin | 08-06-2006 | Valoració: 10
has jugat amb l'escenografia visual del poema i com una lluna minvant i creixent... has arribat a la plenitud del poema
Mors lentament el vers i camines al renaixement de la poesia teva, rebel, imaginativa, juvenil, moderna... creixent!!!
una abraçada!
Gràcies pel teu darrer comentari tan original! -
Donant...[Ofensiu]ESPIRAL | 08-06-2006 | Valoració: 10
forma a l'absència, mentre esperes, entretenint-te moldejant mots sagnants que regalimen bellesa...
que puc dir-te Gerard?...´dolçament preciós, com a mi m'agraden els versos.
ptons. ESPIRAL- -
per cert[Ofensiu]AnNna | 08-06-2006
esperançes?
esperanCes!
a veure si ens ho aprenem d'una vegada... ;) -
Idees-Poemes[Ofensiu]helena | 08-06-2006 | Valoració: 10
Magnífic Gerard!
Expresses les absències d'una manera crua i suau al mateix temps. Hi ha com un garbuix d'idees que ens identifiquen a molts, en la rapidesa de pensaments que van passant pel nostre cervell.
També crec, que està escrit amb el cor. Això, sempre enriqueix un poema i li dona una brutalitat afegida.
Felicitats pels teus versos intransferibles que ens
mostren una part de tu.
helena -
Aix...[Ofensiu]Àfrika Winslet | 08-06-2006
Se m'ha oblidat posar-te els versos destacats per aquesta humil lectora... jeje. Són aquests:
"Les esperançes se'n riuen
del meu estat crònic
d'impotència "
-
UUooooo!!![Ofensiu]Àfrika Winslet | 08-06-2006 | Valoració: 10
Un poema simètric!!!!! Ostres, molt bona l'estructura i la idea d'aquest poema, enhorabona! Crec que és el millor dels que t'he llegit. Hi ha molts versos brutals, de ràbia, amb força... bons! L'espera es fa eterna... però es que no s'ha d'esperar res!!! S'ha de sortir al carrer i menjar-se el món, sortir a trobar el que necessites, no perdre el temps en esperes desesperançades!
Petons mussolet poeta! -
Senzillament brutal[Ofensiu]Underneath | 08-06-2006 | Valoració: 9
Doncs això, senzillament brutal...
Les esperançes se'n riuen
del meu estat crònic
d'impotència
Uff, brutal... i la frase "l'amarga ronya de la veritat"... buf buf, m'ha encantat aquest poema, la imatge que transmet de, no ho sé, de resignada espera i abnegació, és molt colpidora.
"No som sinó viatgers quiets
en una andana, esperant l'últim tren,
condemnats a oblidar l'espera,
o a morir en ella" -
uau![Ofensiu]cucadellum | 08-06-2006
Un poema amb una estructura encisadora, unes paraules genialment ben lligades i un missatge molt ben descrit.
M'encanta com expresses aquesta sensació d'esperar sense sentit, oposant les paraules i re-dibuixant-ne el sentit... m'ha fet reviure sentiments passats :)
Enhorabona, et seguiré llegint! -
donss[Ofensiu]AnNna | 07-06-2006 | Valoració: 10
ja t'ho he dit tot, no?
és genial... ets genial...
em matareu, entre tots...
petonss!
annna**
Valoració mitja: 9.71
l´Autor
![Foto de perfil de Emelkin Foto de perfil de Emelkin](/imatges_autors/180934.jpg?rnd=1089238539)
250 Relats
398 Comentaris
190007 Lectures
Valoració de l'autor: 9.73