Cercador
Sóc la teua puta
Un relat de: Llorenç GarciaTinc l'ànima dolçament torbada per la incertesa dels teus vel·leidosos sentiments, el cor amb cicatrius que tu t'encarregues de no acabar de cloure-les; sempre aplicant-los paraules de fulla afuada, dosificant-les calculadament i emetent-les amb un premeditat aire de casualitat. Ningú com tu sap ofegar-me en un mar de dubtes i salvar-me de forma provisional,...
El meu cor esventrat dessagna sospirs que sibilen crits obligats a constrényer-ne l'estridència. Sols els gemecs alliberats entre llençols no defugen la tasca de mostrar amb eloqüència nua l'anhel d'embriagar-me amb el teu anhel fins amarar-me l'ànima.
Sóc la cortesana amatent als teus deliris carnals. Evocar-te és soscavar els intints més primaris i primitius. Em desarmes de tot l'embolcall de civilitat i la ment s'obnubila en la dèria de sentir com m'atravesses amb la teua espasa de guerrer a la recerca de repòs en tot orifici on la pugues embeinar. Vull experimentar el ferro roent de la virilitat arrecerant-se en els buits del meu cos. Ansie, però, que m'obsequies amb el deliciós nèctar, la recompensa final a una tasca ben reeixida. El millor que podria aspirar de l'amo dels meus sentiments i dipositari del meu plaer.
l´Autor
![Foto de perfil de Llorenç Garcia Foto de perfil de Llorenç Garcia](/imatges_autors/675274.jpg?rnd=506345843)
87 Relats
315 Comentaris
110118 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Vaig nàixer a Yecla, terra cèlebre pel vi de la qual vaig ser collita del 1979. Hi vaig viure una infantesa un tant anodina per a un nen, però molt enriquidora en el meu fur intern.Quan el mil·leni anava agonitzant, vaig traslladar-me a la ciutat de València on, amb l'excusa d'estudiar a la Universitat, vaig aprendre a fer-me adult si bé aquest procés no sé si arribarà a completar-se algun dia satisfactòriament... A València també vaig anar nodrint-me del devessall de sentiments i experiències de persones que l'atzar m'oferia.
També vaig descobrir les excel·lències de la llengua i literatura en català que acabaren formant part del meu esperit rere haver sigut criat en un ambient culturalment i idiomàticament castellanòfon. Efectivament, Mercè Rodoreda i Martí i Pol entre altres em van arrabassar el cor.
"Relats en català" va suposar una afortunada troballa dins del meu vagarejar per la xarxa on puc soltar les regnes que retenen tota la gamma de sentiments que bullen dins de mi.
Gràcies.
Llorenç Garcia
el meu blog