Cercador
Se'n ha de venir de MENA
Un relat de: copernicL'exèrcit espanyol té una llarga tradició de cops d'estat, pronunciaments militars, revoltes, conspiracions i terrabastalls de tota "mena". De fet la història d'Espanya és una sèrie de regnats absolutistes puntejats per directoris castrenses amb breus períodes de "normalitat" democràtica. Aquest país no ha deixat mai d'ésser una caserna de cinc-cents mil quilòmetres quadrats a on la remor de sabres és el plat del dia i el taloneig de les botes un soroll habitual.
Agafem l'exemple del general Queipo de LLano. Popularment conegut en el període de la Guerra Civil per les seves al·locucions a les ones hertzianes, el terror dels obrers de Sevilla. Aquest militar era una "mena" (una altra vegada) de colpista professional. Enemistat amb el dictador Primo de Rivera fou represaliat i poc després va protagonitzar una rebel·lió a la base aèria de Cuatro Vientos. S'exilià a Portugal i amb la proclamació de la República tornà a Espanya a on el govern el va rehabilitar. Va conservar la fidelitat fins que Niceto Alcalá Zamora,el seu consogre va abandonar el poder. Llavors es va dedicar a preparar el cop d'estat que va propiciar la dictadura de Franco. Va ésser l'únic general rebel que va sobreviure a la Guerra Civil. Goded va ésser afusellat al castell de Montjuic després d'una temerària "visita" a Barcelona sense saber si la situació estava controlada. Mola i Sanjurjo varen patir sengles accidents aeris de la mateixa manera que va morir també Ramón Franco, germà del dictador que curiosament en un principi havia estat diputat per Esquerra Republicana. Acabada la guerra el "Generalísimo" se'l va treure de sobre i el va enviar a Itàlia. No se'n devia fiar ni un pèl i amb raó tenint en compte el seu expedient. Va morir a Sevilla a 1951 totalment marginat pel règim.
La constitució espanyola, redactada sota la pressió militar reserva a aquesta institució el paper de garant de la unitat d'Espanya però en canvi li encomana absoluta obediència al poder executiu. Els temps han canviat i ara ja no hi ha remor de sabres si no xerricar de cadenes però l'exèrcit espanyol té sobre seu la terrible llosa del seu intervencionisme ancestral. Per a ells el que hi ha fora de les casernes no és un poble al que s'ha de servir si no un immens pati de banderes.
Comentaris
-
Afilada critica.[Ofensiu]Unicorn Gris | 27-02-2006 | Valoració: 10
És una crítica interessant a l'espanyolisme, i redactada de forma interessant.
A mi m'agradaria saber quin paper té l'exèrcit espanyol a Espanya. Garantir una constitució que prohibeix la federació entre les autonomies, mantenir un dèficit fiscal opressiu, la superioritat d'una llengua sobre les altres...
Trobo que ja està bé de tenir la llosa espanyola sobre nosaltres, i admirar les lloances d'una Constitució anacrònica i opressiva.
No sé, tot són opinions. -
Encara...[Ofensiu]AVERROIS | 11-01-2006 | Valoració: 10
...que doni aquesta sensació crec que l'exèrcit ha canviat molt i ès molt mès democràtic del que ens pensem. Ja sé que em diràs que no ho sembla pas, però crec que tret d'alguns "caps-quadrats" la resta fa el que té de fer. Està molt bé el teu relat i històricament parlant, perfecte. Una abraçada.
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=1122247300)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie