Cercador
POTSER ES HORA DE TORNAR
Un relat de: montserrat vilaró berenguer Recorda que fa molts anys era una nena petita i mai havia
anat a la missa del gall. Era tant petita que desprès de fer cagar el tió, recollir els regals jugar una mica ja es quedava rendida per la son.
Mes aquell any potser perquè ja havia crescut una mica no tenia gens de son, feia molt de fred . Els seus pares avis i germans estaven tots a la bora de la llar de foc. Ella ho recorda com si fos avui. Va començar a dir que ella li agradaria anar a la missa del gall. Els pares van dir feia molt fred i potser es cansaria d’esperar, encara faltava una hora ben bona. Mes la Laura no tenia son i va pregar fins que els grans van dir, dons be , aquest any vine.
La Laura recorda que la missa no va veure cap gall enlloc i això la va descol•locar una mica, mes com que cantaven nadales i ella li agradaven molt, va escoltar embadalida.
Un cop acabada la missa, tots van sortir a fora i llavors varen
tenir la gran sorpresa. El terra estava cobert per un centímetre de neu molt blanca. La Laura recorda com el seu pare la va agafar a coll perquè no trepitges la neu freda. També recorda
com varen fer un ressopó a la taula de la cuina i desprès tots
cap a dormir.
Al mati hi havia mes de dos pams de neu, i ella i els seus germans jugaren a fer un ninot de neu i a tirar-se boles. Quan
ja estaven ben glaçat varen córrer al interior i la iaia el va donar un got de cacau ben calent.Quins temps mes bons pensa ¡
Tot això son records per la Laura, avui també es nit de Nadal i ella esta sola, els pares son morts els germans molt lluny i ella solitària espera un tren que la portarà a la seva llar buida. Una llàgrima li corre per la galta, amb la ma eixuga i pensa que potser no ha set bona idea anar a viure a Nova York per la seva prometedora carrera, que ha sacrificat família i fills. I es diu que potser es hora de tornar i deixar
moltes coses erera i reconeixer que a la vida no tot son diners ni èxit.
anat a la missa del gall. Era tant petita que desprès de fer cagar el tió, recollir els regals jugar una mica ja es quedava rendida per la son.
Mes aquell any potser perquè ja havia crescut una mica no tenia gens de son, feia molt de fred . Els seus pares avis i germans estaven tots a la bora de la llar de foc. Ella ho recorda com si fos avui. Va començar a dir que ella li agradaria anar a la missa del gall. Els pares van dir feia molt fred i potser es cansaria d’esperar, encara faltava una hora ben bona. Mes la Laura no tenia son i va pregar fins que els grans van dir, dons be , aquest any vine.
La Laura recorda que la missa no va veure cap gall enlloc i això la va descol•locar una mica, mes com que cantaven nadales i ella li agradaven molt, va escoltar embadalida.
Un cop acabada la missa, tots van sortir a fora i llavors varen
tenir la gran sorpresa. El terra estava cobert per un centímetre de neu molt blanca. La Laura recorda com el seu pare la va agafar a coll perquè no trepitges la neu freda. També recorda
com varen fer un ressopó a la taula de la cuina i desprès tots
cap a dormir.
Al mati hi havia mes de dos pams de neu, i ella i els seus germans jugaren a fer un ninot de neu i a tirar-se boles. Quan
ja estaven ben glaçat varen córrer al interior i la iaia el va donar un got de cacau ben calent.Quins temps mes bons pensa ¡
Tot això son records per la Laura, avui també es nit de Nadal i ella esta sola, els pares son morts els germans molt lluny i ella solitària espera un tren que la portarà a la seva llar buida. Una llàgrima li corre per la galta, amb la ma eixuga i pensa que potser no ha set bona idea anar a viure a Nova York per la seva prometedora carrera, que ha sacrificat família i fills. I es diu que potser es hora de tornar i deixar
moltes coses erera i reconeixer que a la vida no tot son diners ni èxit.
Comentaris
-
Molt bo[Ofensiu]Karin | 28-12-2016 | Valoració: 10
A vegades és té de tornar
-
PUBLICAT[Ofensiu]Antonio Mora Vergés | 23-12-2015 | Valoració: 10
http://www.valldelcorb.info/blogs/contesnadal/?p=1284
Gràcies.
BON NADAL I QUE L'ANY 2016 VINGUI CURULL D'ALEGRIA I FELICITAT. -
Relat-reflexió[Ofensiu]Naiade | 22-12-2015 | Valoració: 10
Un bon relat que ens fa reflexionar sobre el que és més important a la vida. Cal doncs tenir bons records per a fer-nos reaccionar
Una abraçada -
Bategant[Ofensiu]Sergi Elias Bandres | 19-12-2015 | Valoració: 10
És molt emotiu i molt realista, suposo que se'n dónen una quantitat exagerada, d'aquestes situacions. I sí, per voler més per a nosaltres trobem a faltar als qui estimem. L'amor és el millor que hi ha, tornar omple el cor.
Sergi : )
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de montserrat vilaró berenguer Foto de perfil de montserrat vilaró berenguer](/imatges_autors/1038764.jpg?rnd=794690951)
464 Relats
1635 Comentaris
331894 Lectures
Valoració de l'autor: 9.89
Biografia:
Tota la meva vida he sigut lletraferida. M'agrada molt escriure, perquèa dins meu està ple d'històries i tinc com una necessitat d´explicar-les
Per mi és un plaer compartir somnis i pensaments amb qui tingui la paciència de llegir i procurar entendre els meus humils escrits ,fets amb tot el meu cor. Moltes gràcies per la vostra gentilesa.
Últims relats de l'autor
- FÀBRICA DE PARAULES
- NAGHIB MAHFOUZ I KHAN EL KALILI
- L´ELEFANT D´EGIPTE
- TROBADA AMB ISIS
- ELS COLOSSOS DE MÈMNON
- DE LUXOR A ASSUAN
- LES QUATRE PASSAREL-LES I EL NIL
- AEROPORT DE LUXOR
- UN AVIÓ DE CINQUANTA ANYS
- COSIR AMB ELS MORTS
- MARISCADA AL CAIRE
- ELS ULLS DEL NIL
- Somnis d’ estiu
- MALEÏT TRETZE
- Sant Jordi