Cercador
No t'enyoro, nena, a-a-a-a...
Un relat de: Sergi Elias BandresJa no em sento sol. Ja m'hi he acostumat. I mai, realment,
ho he desitjat, però sempre d'aquesta manera ha anat. No et vull per capritxo, suposo que ho saps, oi? El meu amor sempre marxa per la finestra a les nits i es passa,a vegades, dies sencers fora. El pitjor és que quan és amb mi mai em fa cas. No és que cregui que estigui passant massa temps... el temps que faci el que vulgui. Si em demana unes vacances ben llargues li donaré tot agraït. El que passa és que mai, mai em dius que em vols veure, que vols estar amb mi... i jo què faré? Qui s'ocuparà del meu cor quan acabi d'encongir-se? I de la meva ànima quan caigui a terra i no es pugui aixecar...em moro...i no dubto gaire al pensar que moriré per tu en aquest camp de batalla de flors marcides, de pols i de petits animalons que com ignoren el que em passa...jo no et vull follar! et vull per mirar una pel.lícula mentre t'acaricïo i practiquem,simplement,l'art de l'amor,a certa distància, deixant que flueixi la confiança, perque et necessito i t'estimo, i això és etern. Sofrir aquesta eternitat és cosa de folls enamorats, però m'hi haig de resignar. perque tu ets tu i només tu pots arrancar-me d'aquest hort de solitaris, solitaris com els espantaocells, sempre esperant, sempre. Parla amb els astres i diguels-hi que es posin d'acord perque estiguem junts, calentons, mirant la tele...jo què sé! Però junts.
Si m'oblidessis, seria un vagabund sense ruta, un gos xisclant perque tornessis...no ho aguanto,ho faig per força.
Comentaris
-
Jijuji[Ofensiu]Red Pèrill | 21-04-2008
M'agrada com escrius, per la senzillesa aparent i l'aposta pels detalls antièpics que fan de contrapunt al drama... t'aniré llegint de'n tant en tant que en tens molts... adéeeu!
-
De vegades...[Ofensiu]Orgull_de_classe | 14-07-2006 | Valoració: 10
Son simples les coses que fan que l'amor que sentim per un altre persona creixi.
Petites caricies que et posen els pels de punta...i...moments...com per exemple, al sofà...mirant una pel·licula...amb una manta...junts..
és el que dius:
JO QUE SÉ, PERÒ JUNTS...
Aquest relat...m'ha fet recordar moltissimes coses. M'has fet tornar a viure moments que creia tancats amb pany i clau...ben guardats...
I no, han sortit....els has fet sortir.
Sé que no ens coneixem.
Sé que em quedaa molt per parlar amb tu.
i
Ho espero amb candeletes...
M'agradaria no acabar mai de coneixe't.
Un petó. Fort. Moolt fort.
Núria
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=1452661821)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.