Cercador
Llevantada
Un relat de: copernicLLEVANTADA
El dia ha estat plujós. Al matí, els regalims han estat ferms i continuats. Hi havia una mena de boira pesant i agosarada que es confonia amb les gotes que es deixondien fins a terra en un vessament constant i percussor. El temps convidava a raure a casa, a posar la mà en el radiador i sentir l'escalfor físic i psicològic de la comoditat de la llar. Aquest dies provoquen una sensació d'abandonament, de reflexió, d'alentiment del temps. L'aigua que raja de les canals és com un riu endormiscat, remorejant i sedant. A vegades la pluja és fina, com un vi d'agulla i et va calant fins al moll de l'os. El llevant és així. La pluja, com el mar, arriba en onades successives i, a estones el cel deixa de rajar. És un miratge, la humitat t'embolcalla i la treva és enganyosa. Poc després comença una altra vegada el degoteig.
La tarda ha estat llarga i pesant. No sabies de cert si estava plovent, acostumat a aquesta contínua liquació. Les gotes es confonien amb el cel gris. Només mirant cap a un lloc una mica fosc, podies per contrast percebre la constant precipitació. Els coloms s'arreceraven en una finestra i es contreien en si mateixos en un manyoc de plomes. Més que ploure, espurnejava, plovisquejava, plovinejava. El cel suportava una grisor indefinible, inacabable. Res es podia endevinar en aquell mantell totalment llis, sense cap arruga en forma de núvol que pogués denotar un canvi. L'entorn esdevenia monocromàtic, tocat per la implacable tonalitat uniforme del cel, un color que ho envaïa tot i pintava qualsevol objecte d'un gris plomís.
L'ocàs ha estat tranquil, imperceptible. S'ha esvaït en una confusió suau de color. El dia s'ha anat apagant com una espelma afogada en la seva pròpia cera cremada. És extraordinari com pot dissoldre's així el dia. Sense ni adonar-te'n la nit ha anat guanyant terreny, segura de les seves forces. La negror s'ha ensenyorit de la ciutat en una lenta dissolució de la grisor, sense cap estridència, sense cap concessió a la fotografia, sense contrastos que ho embellissin. Com l'endormiscament d'un infant en mig de l'explicació d'un conte, amb l'esmorteïment sedós de la caiguda d'un vel nupcial.
Comentaris
-
L'he trobat molt simpàtic.[Ofensiu]Unicorn Gris | 27-02-2006 | Valoració: 10
Una genial descripció de psicologia i paisatges.
Ho he trobat molt bonic. Felicitats. -
Mercés,,,[Ofensiu]AVERROIS | 14-02-2006
...pels teus comentaris i ànims que la pròxima segur que podràs publicar-hi. Una abraçada.
-
Òndia![Ofensiu]rnbonet | 12-02-2006 | Valoració: 10
Quina serenor es desprén d'aquesta descripció plena d'imarges i construïda amb un vocabulari que ja desitjarien molts professionals de la ploma!
Has creat tot un món a partir del vent. Enhorabona!
PS. Gràcies per la felicitació.
Salut i rebolica, company! -
Realment...[Ofensiu]AVERROIS | 06-02-2006 | Valoració: 10
...poètic, a mida que he anat llegint-te m'han donat cada cop més ganes de estar a la vora d'una llar de foc i llegir un llibre mentre comtemplava com cau suaument la fina pluja. M'agradat una abraçada.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=857082313)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie