Cercador
La timidesa de l'Ainara
Un relat de: Sergi Elias Bandres-Mestra!
-Digues, Ainara.
-Tinc molt mal de panxa.
L'Ainara feia estona que sofria, però era tímida i li feia cosa dir-ho. Amb dotze anys, aquesta nena sofria pel seu mal rendiment a escola, pels pares i per la seva pròpia autoestima.
-Ainara, vés al servei.
-D'acord.
La nena sofria per dues coses, mentre intentava anar de ventre: la classe de català l'agobiava d'una manera infernal. No podia amb la gramàtica ni amb l'ortografia, entre d'altres. Però no podia anar de ventre, i es va posar a plorar desesperadament.
La professora de català, al veure que tardava, va anar cap al labavo. Les criatures, a l'aula, començaven el típic xivarri.
-Ainara? Que estàs plorant?
-Si-. Li seguien caient llàgrimes.
-Surt, apa.
L'Ainara, tota tímida, es va pujar els texans i va sortir.
-Vine a direcció, que t'estiraré al banc i et faré una cosa que et farà marxar el mal de panxa.
Van anar agafades de la mà fins al petit vestíbul de direcció i allí hi havia el banc, on l'Ainara va jeure i s'hi va estirar.
Tenia la sort que la professora feia uns massatges al ventre que a més de relaxar, podien guarir alguna mena de mal de panxa. I així va ser.
-Mestra, no vull fer classe.
-A veure, Ainara, explica'm el que m'hagis d'explicar.
-No serveixo, per estudiar. No sóc res, mestra.
-Ja sé que de català no vas gaire bé, però has de fer un petit esforç. Tens dotze anys i et convé estudiar.
-Però com? No entenc ni la meitat del que expliques. Hi ha moltes paraules que dius que no les sé.
-Mira, Ainara: a molts altres nens els hi passa el mateix. Estudiar i aprovar no és fàcil, a vegades.
-Però jo vull que em surti bé i no em surt bé.
-Et sortirà. T'ho dic jo.
L'Ainara, aquell curs, ajudada per la seva professora, va aprovar català. Com? Doncs perque va descobrir l'art de llegir. Es va llegir el llibre de "Vint-mil llegües de viatge submarí", que li va recomanar la seva professora. Malgrat les dificultats amb la gramàtica, va aconseguir una bona ortografia, i la professora la va animar a escriu-re, doncs trobava que aquella nena tenia molta imaginació.
Amb empenta i passió, va publicar el seu primer llibre als dinou anys, quan estava a mig curs, el primer, de filologia catalana. La gent, a les fires de llibres, li demanava que els hi firmés els seus llibres.
D'aquesta manera va deixar enrere la timidesa doncs es sentia satisfeta enormement amb la seva feina d'escriptora.
I així va seguir, coneixent gent important i fent petits viatges.
Comentaris
-
La timidesa de l'Ainara[Ofensiu]- | 06-03-2009 | Valoració: 10
...o de cóm les coses poden arribar a canviar de manera insospitada. Només cal confiar en un mateix i en les nostres possibilitats, marcar-nos una fita assequible, i perseverar per aconseguir-la. Sense cap garantia, sí, però tal com li ha passat a l'Ainara, el resultat pot ser sorprenent. Si més no, sempre tindrem la satisfacció de saber que lluitem pels nostres somnis... I mantenint una actitud positiva, trobarem mil petites alegries quotidianes que d'altre manera podrien passar desapercebudes...
No s'ha de renunciar mai, doncs la vida ens pot oferir un regal meravellós en qualsevol moment.
Una abraçada!
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=854257113)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.