Cercador
La sirena arborícola o l'arbre sirenoide
Un relat de: llacunaNo t’ho negaré, per cert, no sé qui ets tu, que de vegades em vull sentir com una sirena que camina sense posar els peus a terra, és la meva fantasia, però d’altres em posaria en un bosc i seria un arbre més, igual de marró, de raspós, de vell, i de noble. I a tu, que no sé qui ets, et descol•loco, i és que hi ha dies que els pels de les meves cames tenen tant sentit d’existir com els del meu cap i d’altres que vull anar recolzant-me en les parets, com si en manqués el suport, en tu, sobretot en tu. I a dies no em vull pentinar encara que se’m facin nius i nius i d’altres, em passo el raspall mil cops. Vull ser així, i vull que no em miris per tot això, tu que no sé qui ets. És que ja no existeix la fraternitat entre els humans? Estic anestesiada de mentides.
Comentaris
-
Sentir-´se com...[Ofensiu]Mena Guiga | 25-10-2012
...una sirena, un arbre, el que sigui.
Volem volar en somnis i que siguin realitat?
Què volem?
Vols no trepittjar el terra? Doncs sí, de tant en tant cal, és molt sa.
Vols ser un arbre més del bosc? Sigue-ho, et deu caldre.
Després hi ha la necessitat d'algú altre, una altra història. I si cal que sigui.
Aquest algú altri ve quan es demana i el demanar té força.
I la fraternitat...ja és més difícil, tot i que estaria bé, avui en dia, que el tant per cent que hi ha sigui elevat.
No sé...
Mena
l´Autor
194 Relats
212 Comentaris
109905 Lectures
Valoració de l'autor: 9.43