Cercador
La conjura dels alcaldes
Un relat de: copernicLlegeixo a la premsa gironina del dissabte 3 d'Octubre la crònica de la reunió dels alcaldes dels municipis afectats per les obres de la mediàtica C-31 de Corçà a Vilamalla. L'alcalde de Viladamat, Joan Bardera, amfitrió de la trobada, aporta una sèrie d'argumentacions amb les quals estic d'acord només en part. És evident que la carretera era estreta, perillosa i amb risc d'inundacions. Ara bé, fetes aquestes consideracions s'ha d'entendre que l'impacte visual per força ha d'ésser important: El Baix Empordà és una comarca amb més ondulacions però l'Alt Empordà és totalment planer, amb alguna elevació poc destacable. Des de molts quilòmetres enllà la visió de la plana (ja no en parlem els dies de tramuntana, amb molta més visibilitat) quedarà trencada pels viaductes que s'hi han construït. També passarà ( i està passant) el mateix amb les obres del TAV. No és el mateix contemplar el Montgrí i les Illes Medes que un paisatge esquitxat de talussos, ponts i viaductes. Al Sr. Bardera potser això no li semblarà important però l'Empordà és patrimoni de tot el país, no només dels municipis que el formen. N' hi hauria hagut prou amb fer una carretera més ampla, respectant els drets de pas als agricultors i no tirar pel dret amb aquesta obra faraònica, aquesta "agressió" sí, que ell rebutja com a qualificatiu per aquest enorme despropòsit.
El Sr. Jordi Arnall però, batlle de Vilamacolum, va molt més enllà i desqualifica els ecologistes acusant-los d'ésser uns "salvapàtries". A mi aquesta paraula em recorda soroll de sabres, cops d'Estat, pronunciaments i entrades a cavall en el Parlament, una mena de constant en la història d'aquest país i de l'Estat del qual depenem. Jo definiria els ecologistes, com diu un amic meu, com a persones amb una mica de sentit comú. Si es vol trobar una definició semblant a la de l'alcalde podríem qualificar-los de defensors de la terra o del territori, que més o menys significa el mateix, però no té un sentit pejoratiu. I si s'oposen a tot no és per esperit de contradicció si no perquè en aquest país qualsevol obra pública, sigui competència de l'Estat o de la Generalitat, peca immediatament de "grandeur", és a dir, de gegantisme i de manca de racionalitat. Els problemes tècnics no s'aborden amb imaginació i s'opta per la solució més fàcil. La conseqüència és la destrucció, pura i dura, del territori i pel que es pot veure, la generalització del conformisme i la desaparició del més mínim esperit de crítica.
Comentaris
-
Esperit crític[Ofensiu]Mercè Bellfort | 07-10-2009 | Valoració: 10
El que passa a la nostra geografia i, en concret, a les terres empordaneses és realment vergonyós. Cada cap de setmana despotrico del govern català i de l'altre perquè són insensibles davant la bellesa del paisatge que no hauríem de perdre mai. És cert que parlem molt i actuem poc però sempre va bé denunciar per escrit allò que et remou la sang. Enhorabona per fer-ho, copernic. El teu esperit crític deixa constància escrita d'aquesta i de moltes altres bestieses de les quals són capaços d'endegar els polítics.
T'envio una abraçada ben afectuosa.
Mercè
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=748932740)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie