Cercador
Helena
Un relat de: ITACAVa obrir els ulls, una llum de colors mai vistos va submergir la seva mirada en un riu d'aigua dolça i salada.
A l'esquerra la platja, a la dreta la muntanya, paisatges embriagadors van unir vivències passades en un tresor petit, amb molt de camí per recórrer.
- Es una nena - va dir la doctora.
Com es dirà aquest tresoret ? va preguntar somrient.
- Helena- va respondre amb llágrimes al rostre.
Comentaris
-
Un petit tresor[Ofensiu]jacobè | 22-08-2005
Clara, no sabia que en tenies tants! 71! Bona feina!
En poques paraules descrius una nova vida. Aquest poema brilla! És ple de vida!
Sense voler he clicat aquest petit tresor. Una bona entrada a la teva obra. Et continuo llegint... -
IMPRESSIONAT[Ofensiu]somriure | 08-07-2005 | Valoració: 10
Impressionant , has sabut plasmar molt be el que suposa el naixement d'algu i sobre tot que en aquest " tresor petit "- com tu dius- estan presents totes les il.lusions i sobre tot l'amor dels que li han donat la vida, es un tresorr ; com sempre trobes les paraules apropiades, felicitats.
l´Autor
![Foto de perfil de ITACA Foto de perfil de ITACA](/imatges_autors/68117.jpg?rnd=1809476641)
122 Relats
334 Comentaris
143926 Lectures
Valoració de l'autor: 9.65
Biografia:
Itaca, petita Itaca
que lliures els camins
amb la sensibilitat
a frec de pell.
Que et corprenen instants
i et solquen la teva ànima
ja que ets tota emoció
i la teva veu clama
ajut per a comprendre
el patiment i el dolor
que et deixen amb la solitud
en el camí.
Aprendràs a viure
i et desitjo des del blau
que aquesta sensibilitat
que portes amarada al cor
no la perdis per res
durant la teva caminada.
Que no et posis cuirasses
que acceptis el patiment
com a llisó
sense repartir cap culpa
i esbrinar des de tu
a on t'equivocares.
Un dia potser ens separarem
del lloc on ara
tenim espai comú:
Et quedarà el poema
que et guarirà els instants
on no comprenguis res,
et portarà al moment
i et recordarà fidelment
quan d'aquell en sortires.
Això és el que he pretès
transformar els mots
en un record
perquè els dies de maror
i de temporal
trobis recer a una illa
que has assumit de nom.
(Josep Bonnín segura) gràcies.
Últims relats de l'autor
- Tardes
- Agafa'm la mà
- Ells t'han condemnat
- Dibuixarem un camí de llibertat, nosaltres, les dones.
- Estirada sobre el món
- Amistat trencada
- A ella
- La vida es bella
- Histories d'amor
- Buscant el teu somriure
- A l'Asturiana més maca
- Tu envoltat pel món
- Avui les coses canviaran
- Tu escoltem però no em fagis cas
- Dues copes besant-se en la matinada