Cercador
GUERRA ENTRE NÚVOLS 2
Un relat de: Sergi Elias BandresGUERRA ENTRE NÚVOLS 2
De sobte em trobo davant del Nuvolaire, el veig, sí, i també copso tot de núvols de tots colors, res més. Però és acollidor. El Nuvolaire em mira fixament amb una mirada dolça, i, jo ja amb la visió més clara, vaig entreveient la Torre, som allí, dalt de tot.
Que com vaig conèixer el Nuvolaire? Reflecteix les seves extranyeses, és clar.
Quan jo era petit, veient la televisió ( devia tenir set o vuit anys ), dins d'ella s'hi va projectar. Per a mi fou motiu d'una curiositat immensa, però com que era petit, no em vaig espantar. Fins i tot puc dir que en certa manera ho vaig trobar una mica natural.
Em va començar a parlar del seu país de les meravelles, excitant-se molt amb la Torre i gesticulant. De fet el Nuvolaire és com un gat ( de color tot blanc ) i gras, d'un tamany del doble i mig que del d'un gat adult de carrer.
Va sortir de la televisió i l'aparell es va apagar.
M'explicà contes que més tard m'adonaria que eren de veritat, no pas inventats. Em va dir que em tornaria a veure, i va ésser aquell un dels dies més feliços de la meva vida. Imagineu-vos: que surti un gat blanc i tan dolç d'un televisor... . ...
De sobte em trobo davant del Nuvolaire, el veig, sí, i també copso tot de núvols de tots colors, res més. Però és acollidor. El Nuvolaire em mira fixament amb una mirada dolça, i, jo ja amb la visió més clara, vaig entreveient la Torre, som allí, dalt de tot.
Que com vaig conèixer el Nuvolaire? Reflecteix les seves extranyeses, és clar.
Quan jo era petit, veient la televisió ( devia tenir set o vuit anys ), dins d'ella s'hi va projectar. Per a mi fou motiu d'una curiositat immensa, però com que era petit, no em vaig espantar. Fins i tot puc dir que en certa manera ho vaig trobar una mica natural.
Em va començar a parlar del seu país de les meravelles, excitant-se molt amb la Torre i gesticulant. De fet el Nuvolaire és com un gat ( de color tot blanc ) i gras, d'un tamany del doble i mig que del d'un gat adult de carrer.
Va sortir de la televisió i l'aparell es va apagar.
M'explicà contes que més tard m'adonaria que eren de veritat, no pas inventats. Em va dir que em tornaria a veure, i va ésser aquell un dels dies més feliços de la meva vida. Imagineu-vos: que surti un gat blanc i tan dolç d'un televisor... . ...
Comentaris
-
On puc trobar jo aquest "nuvolaire"[Ofensiu]brins | 23-10-2015 | Valoració: 10
Un "nuvolaire", quin personatge tan fantàstic, Sergi!
Pot tenir forma de persona o de gat, i pot ser blanc o vermell, gras o prim, menut o gran...però sempre tindrà el mateix entranyable fons. Un fons ple d'esperança que ens ajudarà a sentir la vida amb aquella mateixa il·lusió que ens va acaronar la infantesa.
Una abraçada,
Pilar
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=958232628)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.