Cercador
El coneixement de l'home
Un relat de: Sergi Elias BandresConeixement etern,
pausa la meva ment.
No sé d'on vens,
però jo,
tot foll,
no sóc, ni molt menys,
capaç de contenir-te.
Mata a qui vulguis,
doncs ja tot m'és igual.
Si tu ets el destí d'aquest món,
a la deriva per la teva culpa,
mata i fereix.
Ja no em mereix l'interès cap causa.
No m'ha envaït la depressió,
sinó l'escepticisme.
Rondes per aquí
com a assassí.
Creus que no et conec prou bé?
Et conec més bé que a mi mateix.
Coneixement etern,
tu elimines l'amor i els llibres.
I si tens el poder,
coneixement etern,
d'atorgar-te aquest nom,
va doncs,
sigues benvingut.
Ja n'estem farts de tot.
Ets al cap
d'aquells que dominaven,
d'aquells que dominen.
Si,
això és el que a les escoles
ens diuen que és el coneixement etern.
Si,
això és el que posteriorment,
se'ns ensenya també,
en tots els paràmetres,
que són tan teus,
com nosaltres també som teus.
Acaba amb tot.
El que has creat
ens fa sofrir,
ens fereix...
fins a perdre la conciència.
Però almenys...
per un moment...
atura't...
atura la guerra...
surt del cap de l'home...
deixa'ns contemplar com hauria estat tot.
Comentaris
-
No està gens malament...[Ofensiu]Unicorn Gris | 22-08-2008 | Valoració: 9
Li falta una mica de guspira, a aquest poema, però té qualitats...
La idea, ho reconec, és molt bona: el coneixement de l'home (¿destructiu?, ¿possessiu?, ¿fatal?) mereix una crítica. Però a veure. El problema no és del tot el coneixement, sinó l'us que en donen.
El coneixement possibilita les armes nuclears, però és l'home qui les posa en funcionament.
En fi, vinga... Felicitats pel poema. Ens llegim!!
Valoració mitja: 9.89
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=71440383)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.