Cercador
Discurs
Un relat de: David Gómez Simó- Pigmalió ha mort- va sentenciar l'orador- i amb ell, tots els creadors de bellesa, perden un pare, un símbol, un ideal, una imatge que copiar, reproduir, imitar, recrear, abastar com si fos l'aliment dels deus que pots absorbir pels porus de la pell mentre abraces el seu cos d'artista genial, de creador imbuït de l'alè primigeni capaç de donar vida al marbre que, com si fos fet de cèl·lules, pren forma i moviment per enamorar a l'observador, al oient que beu de les seves paraules, al creient que dubtava de la seva fe, però que en trobar-se davant d'aquell ésser meravellós, fruït de la passió genial de l'artista que ha sabut plasmar tot el seu art en les formes, en l'expressió, de la seva obra, ha recuperat el millor d'ell mateix captivat per la màgia del saber fer i que ara, emmudit per la mort del geni, pena per no haver descobert abans l'obra guaridora de la fe perduda en mans de tants imitadors menyspreables, falsificadors d'esperit, que venen el producte sorgit de les hores de rancúnia que els ha portat a blasfemar contra qui és el centre dels seus pobres somnis d'artista
Amb un cop sec, el cap de l'orador va caure damunt del taulell de fusta. Quaranta cinc segons assenyalava el marcador digital suspès per damunt de l'entarimat. Un murmuri de desaprovació va recórrer les primeres fileres de butaques, on seien els seguidors de l'orador que ja havien començat a trencar els resguards de les apostes emprenyats per la sobtada mort per asfixia.
- No hi ha dret- rondinaven- ja coneixia les regles del concurs! Si no podia aguantar ni un minut sense aturar-se que s'hagués quedat a casa! Quina manera de fer-nos perdre els diners! Hi ara, com serà l'altre? A veure, aquest es diu H.Vosaltres el coneixeu? Jo vaig escoltar-lo a Nova York al setembre, va sobrepassar el minut i mig i encara viu! Doncs aposten-mi, va! Cinc-cents euros a guanyador! Tres-cents a segon! Ui, que tu no et vols mullar, cagat! Cagat ton pare! Va no us baralleu que aquí em vingut a divertir-nos
Comentaris
-
Esgotador[Ofensiu]Unaquimera | 11-03-2009
L'he llegit en veu alta, tot respectant la puntuació i el resultat ha estat una esgotador, però interessant.
Tu el defineixes com "Un petit relat amb mala llet" però jo més aviat diria que és un relat breu amb una gran dosis d'humor ( negre, si vols ) i unes gotes de surrealisme sobre una base ben original, que sorprèn gratament en ser descoberta.
A mi m'agrada molt que em sorprenguin!
Encantada per la lectura, t'envio una abraçada
Unaquimera
-
Crec que...[Ofensiu]Vicenç Ambrós i Besa | 18-06-2008 | Valoració: 10
... alguna cosa se m'escapa del relat. Algun dia m'ho hauràs d'explicar. De totes maneres, molt mala llet, sí: realment, el públic és molt exigent! I massa ben acostumat, perquè sacrificant actors i actrius ens quedarem sense teatre, jeje!
Salut i lletres, David!
V.
l´Autor
![Foto de perfil de David Gómez Simó Foto de perfil de David Gómez Simó](/imatges_autors/36434.jpg?rnd=943761771)
98 Relats
494 Comentaris
144915 Lectures
Valoració de l'autor: 9.68
Biografia:
I si us plau, Bloom, estigues atent a aquest detall:no omplis la casa de mobles i d'altres objectes,
si us plau, guarda espai per a la bellesa,
perquè la bellesa hi càpiga: una escletxa a la dreta
de qui entra, per exemple.
Que les coses belles siguin el teu lloc de vigia;
doncs el món, com qualsevol altra cosa,
només es torna bell quan per la bellesa és mirat.
Un viatge a l'Índia
Gonçalo M. Tavares
Últims relats de l'autor
- Un encontre inesperat.
- En nom de Déu.
- Subjecte en observació
- El teu nom és vent.
- Mateu Garcés, detectiu privat
- Com ho fareu per arribar al temple?
- Dos cops. Dos.
- La darrera trapelleria.
- Carta al director d'un pare preocupat
- Cançó d'amor (o una cosa així...)
- Corre, corre, adolescent.
- En la mar com en el cinema.
- Una nouvinguda
- L'ombra en un carrer fosc.
- Un estudiant entra en una llibreria...