Cercador
Defuig les paraules
Un relat de: David Gómez SimóDefuig les paraules
amb llavis encesos
per tendres carícies.
Els ulls que li brillen
en la foscor del talem
les dolces paraules reclamen.
I les mans que lleugeres
recorren les amples espatlles
de goig les ungles li claven.
Un cop...
un altre i un altre.
A batzegades
la vida li clava.
Les carns tremoloses
la fita li marquen
dels cims victoriosos
s'han fet les senyores.
I un petó, un sospir
i un t'estimo.
Silencis de cossos que s'abracen.
Comentaris
-
Per molts anys David!![Ofensiu]Gemma34 | 19-11-2005
Ja ho sé. No ens conexem de res. Però i què! avui han anunciat en el fòrum el teu aniversari, i he pensat: a felicitar-lo!!
NO t'havia llegit abans. I aquest matí he fet el tafaner per la teva pàgina. I he anat a petar fins aquesta poesia. mmmm... m'ha agradat molt.
Espero que avui rebis un tou d'emails. Es una oportunitat de que altre gent com jo, et descobreixi. Un petó.
Gemma34
-
Descrius molt bé la seqüència [Ofensiu]brumari | 07-12-2004 | Valoració: 10
Descrius molt bé la seqüència temporal de l'encontre.
Un inici tendre, amb "tendres carícies", aviat dona pas a la fogositat (amb el punt de violència recíproca que no hauria de faltar mai), per retornar - al final - de nou a la tendresa, "un petó, un suspir i un t'estimo".
I tot, sempre, defugint les paraules.
Decididament, un 10
Brumari
-
Els llavis...[Ofensiu]Llibre | 06-12-2004
defugen les paraules i els ulls les reclamen: bon començament de creació antagònica. Però qui en definitiva començarà a parlar són les ungles, que es claven (i té raó en Rnbonet: llàstima aquesta repetició del verb "clavar").
I després de rebre la vida a batzegades... aconseguim el ""Silencis de cossos que s'abracen"".
Continua!
LLIBRE
-
Comentari ortogràfic "per me"[Ofensiu]rnbonet | 06-12-2004
No sé prquè, en intentar llegir el comentari, m'ha aparegut una "s" en lloc d'una "x" en "eExcessiu".
Els follets d'Omatech, supose! Potser, de debò, els dits cansats, no massa (anava a posar "excessivament" però m'ha deturat la "x") àgils.
Al que anàvem! Segueix, Publica! Fes-te llegir!
I aquesta és una bona "plataforma". -
Ja era hora![Ofensiu]rnbonet | 06-12-2004 | Valoració: 9
Això, ja n'era (l'hora). Després de l'Estellés i la Marçal, algú que despertés els records atàvics i presents d'un vellet lletraferit.
Sols una xicoteta titlla a l"à" de "tàlem"! I poca cosa més:escessiu el verb "clavar" (Hi ha quantitat de sinònims) .
Felicitats! ( "Terra" començava una nova promesa; "Defuig..." la corrobora!
l´Autor
![Foto de perfil de David Gómez Simó Foto de perfil de David Gómez Simó](/imatges_autors/36434.jpg?rnd=790527887)
98 Relats
494 Comentaris
144915 Lectures
Valoració de l'autor: 9.68
Biografia:
I si us plau, Bloom, estigues atent a aquest detall:no omplis la casa de mobles i d'altres objectes,
si us plau, guarda espai per a la bellesa,
perquè la bellesa hi càpiga: una escletxa a la dreta
de qui entra, per exemple.
Que les coses belles siguin el teu lloc de vigia;
doncs el món, com qualsevol altra cosa,
només es torna bell quan per la bellesa és mirat.
Un viatge a l'Índia
Gonçalo M. Tavares
Últims relats de l'autor
- Un encontre inesperat.
- En nom de Déu.
- Subjecte en observació
- El teu nom és vent.
- Mateu Garcés, detectiu privat
- Com ho fareu per arribar al temple?
- Dos cops. Dos.
- La darrera trapelleria.
- Carta al director d'un pare preocupat
- Cançó d'amor (o una cosa així...)
- Corre, corre, adolescent.
- En la mar com en el cinema.
- Una nouvinguda
- L'ombra en un carrer fosc.
- Un estudiant entra en una llibreria...