Cercador
Cor ressec
Un relat de: Cendra de florEl meu cor és ple,
no sé de què,
penso que és d'amor,
però no en puc donar....
El meu cor és buit,
no sé de què,
penso què és d'amor
però no en puc rebre...
Comentaris
-
Coincideixo[Ofensiu]Princep sense princessa | 07-02-2011 | Valoració: 10
Coincideixo totalment amb tu, al final tendeixo a deixarme endur per la negativitat i m'endinso en un cicle depresiu, peró, be, els majors artistes han passat exactament aixo, oi?
-
Coincideixo[Ofensiu]Princep sense princessa | 07-02-2011 | Valoració: 10
Coincideixo totalment amb tu, al final tendeixo a deixarme endur per la negativitat i m'endinso en un cicle depresiu, peró, be, els majors artistes han passat exactament aixo, oi?
-
Coincideixo[Ofensiu]Princep sense princessa | 07-02-2011 | Valoració: 10
Coincideixo totalment amb tu, al final tendeixo a deixarme endur per la negativitat i m'endinso en un cicle depresiu, peró, be, els majors artistes han passat exactament aixo, oi?
-
primer contacte[Ofensiu]joandemataro | 08-05-2010 | Valoració: 10
molt dius en poques paraules, com a mi m'agrada
et felicito
salutacions d'un nouvingut a RC
fins aviat
joan -
poques paraules[Ofensiu]isidre lluçà | 15-11-2009 | Valoració: 10
per descriure aquella sensació d'ofec, de manca de voluntat, tant de rebre com de donar. Poques paraules, però entenedores.
-
Amic o amiga lapidarinou[Ofensiu]Cendra de flor | 18-09-2009
no és avaricia, és ressentiment, és por, por a equivocar-se.
Cendra -
Potser no és fàcil...[Ofensiu]onatge | 23-08-2009 | Valoració: 10
Obrir el cor. No podem anar amb el cor en una safata ni a la mà, però tampoc no ens podem tancar, i obrir-se vol dir també equivocar-se... Però la teva Cendra de flor sempre en germinarà una altra, i de cada pètal en florirà una nova il·lusió. Després de cada hivern neix una primavera...
Salut.
onatge -
Preciós [Ofensiu]Nyanga | 25-07-2009
i realment magnific aquest breu relat.
T'entenc, quan han fet mal és impossible estimar de nou fins que el cor poc a poc torna a reneixer...
felicitats per la brevetat pero a la vegada la genialitat del poema!
-
No es un cor ressec, i...[Ofensiu]J.Lluís Cusidó i Ciuraneta | 25-06-2009 | Valoració: 10
qui dona rep. Has escrit un poema que per la combinació dels mots que has emprat sorprèn el resultat excel·lent obtingut.
J. Lluís Cusidó
-
Ho superaràs![Ofensiu]domi1 | 22-06-2009 | Valoració: 10
Molt encertat i bell aquest poema. A mi hem va passar el mateix després d'un desengany amorós fa bastants anys. Però el temps ho cura tot!
Domi -
:-)[Ofensiu]jOaneTa | 16-06-2009 | Valoració: 10
No crec que un cor buit i ressec fos capaç de transmetre tant en tants pocs versos...
Un petó
jOaneTa -
El teu cor no és buit![Ofensiu]príncep del país del vent | 16-06-2009 | Valoració: 10
És ple d'amor a punt de donar-se. No és ressec,
és humit de tendresa. -
De moment[Ofensiu]Nonna_Carme | 09-06-2009 | Valoració: 10
que et qüestiones perquè no pots donar i rebre amor és, tal vegada, perquè no has trobat un destinatari adient.
Breu però preciós poema.
Una abraçada.
Nonna_Carme -
Bell i colpidor![Ofensiu]brins | 09-06-2009 | Valoració: 10
En poques paraules ens obres la porta d´un sentiment que no gosa sortir, potser perquè tem que li facin mal...Però el sentiment parla fort, sap que cal donar amor... per poder rebre´n més ...
Una abraçada molt afectuosa,
Pilar -
Òrgan vital amb carències[Ofensiu]Unaquimera | 02-06-2009
He vist en arribar fins el teu espai que van publicar els nostres darrers relats amb la mateixa data. Abans d'obrir el teu, el títol ja m'havia avisat del què podia trobar... però tot així, reconec que m'ha sorprès el tractament d'aquest òrgan vital que presentes eixut en el títol, ple de possibilitats improbables en la primera estrofa i buit de realitats properes en la segona.
El conjunt resulta, doncs, dur, com és la mateixa realitat, de vegades, segons el punt de vista des del qual es contempla...
T'envio una abraçada plena de colors vius, de primavera en flor,
Unaquimera
Valoració mitja: 9.85
l´Autor
![Foto de perfil de Cendra de flor Foto de perfil de Cendra de flor](/imatges_autors/817041.jpg?rnd=1314003460)
41 Relats
208 Comentaris
41509 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Cendra de flor, cendra d'espina,d'haver cregut, d'haver estimat;
per a moldre aquesta farina
cada instant fou un gra de blat.
Màrius Torres
M'encanta la dedicatoria del llibre Te deix amor la mar com a penyora de Carme Riera
A Eva, a la dona
Als que no hi són tots...
Als que es passegen del braç de la anormalitat.
Als difícils.
Als isolats.
Als pervertits.
A aquells a qui contorba la bellesa...
Però també a tots els altres.
M'agrada escoltar les cançons de Paco Ibanez, sobre tot " palabras para Julia" poema de José Agustín Goytisolo , sobretot quan necessito forces per tirar endavant.
Últims relats de l'autor
- Capítol 22 :El retorn
- Capítol 21: La resolució
- Capítol 20 La confessió
- Capítol 19 La trampa sorgeix efecte?
- Capítol 18 Mare i filla es retroben!
- Reflexions i sentiments respecte a la llengua
- Melodia estrident: Capítol 17: El parany
- Capítol 16 La determinació
- Capítol 15: Els records d’una gran veu
- Melodia estrident: (Capítol 14: La fugida )
- Melodia estrident ( Capítol 13: El penediment )
- Boira
- Melodia estrident: Capítol 12 : La caiguda
- Melodia estrident ( Capítol 11: El gran interrogatori )
- Un dia ben estrany