Cercador
Coloms missatgers dins del meu cap
Un relat de: IlladestanyColoms missatgers
dins del meu cap
volant vers cada racó
per cada confí
fins als més llunyans.
Coloms de la pau
avisant cada neurona
cada connexió
que s’ha acabat la guerra,
que la pau ha arribat
a la fi.
Que no es despisti
cap antic agressor,
que vesteixin
blanques robes
de serenor.
Que llencin els estilets
punyents,
totes les armes.
Establerta la pau al cap,
abastarà tot el cos
i aleshores,
harmònicament
trobar solucions
als problemes reals
i deixar per a sempre
de torturar-me internament
sense cap motiu.
Comentaris
-
gràcies de nou illa...[Ofensiu]joandemataro | 26-01-2012 | Valoració: 10
pel teu amable comentari,
espero poder llegir-te de nou ben aviat
una abraçada
joan -
profund poema[Ofensiu]Xunxi | 01-07-2011 | Valoració: 10
crida a un mateix,a mantenir el símbol per mantenir el cos protegit dels atacs que no tenen consideració,
respirar abans no arribi un altre tret,
em sembla un poema preciós, de veritat i et desitjo que sempre estiguis ben rodejat de coloms
-
Símbol i missatge[Ofensiu]Unaquimera | 25-03-2011 | Valoració: 10
El colom sempre ha estat, des que els mitjans de comunicació han permés universalitzar el simbolisme, símbol de pau.
El títol del teu poema remet tot seguit, doncs, a un cert estat anímic, a un equilibri entre la ment i l’entorn: si els coloms són a dins el cap, és que la branqueta de l’olivera ( símbol, al seu torn, de la vida i de la saviesa ) ha arribat a port després d’una atzarosa travessia; qui la posseeix, té un autèntic tresor!
El poema, efectivament fidel al títol citat, ho demostra tot seguit: assolida la pau en el pla de les idees, aquesta s’extén per la resta del territori i conquesta tots els front, sense més armes que la serenor, instaurant el regne de l’harmonia.
Les meves felicitacions, autora!
T’envio una abraçada pacífica,
Unaquimera
-
La pau d'un pensament en blanc[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 06-03-2011 | Valoració: 10
I quants pensaments en blanc ens donarien un instant de pau interna? N'hi ha molts. El difícil és aconseguir-ho. Perquè rodejar-se d'ells és fabulós. Sentir aquella pau, aquelles pessigolles a càmera lenta voltant pel cap, per l'estómac, és meravellós. Hi ha pocs moments on es pot trobar la pau interior, però quan es troba és tan gratificant! Com llegir-te poc a poc, un parell de vegades, un parell de grans estones de pau, de reflexió que porta a la pau. M'encanta. Una abraçada.
Aleix
-
La lluita interna[Ofensiu]joanalvol | 08-02-2011 | Valoració: 10
és una de tantes realitatats que ens enfronta amb la vida. Els mecanismes interns són molts i variats. No sé si n'hi ha prou amb un desig o cal un treball més pregon.
Aquest poema diu molt de tu
Una abraçada
Joanalvol -
jo també en tinc d'aquests[Ofensiu]joandemataro | 07-02-2011 | Valoració: 10
coloms, però encara no marxen...
una abraçada
joan
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Illadestany Foto de perfil de Illadestany](/imatges_autors/506924.jpg?rnd=1347017870)
41 Relats
149 Comentaris
46510 Lectures
Valoració de l'autor: 9.96
Biografia:
M'allunyo dels embruixos de ponent,esvento les recances i les cendres
i de l'antiga troca tallo el fil.
Pasturen per la nit roques i cabres,
el riu encès es precipita al mar,
l'espai vermell s'omple de llamps com sabres;
domini màgic, regne sublunar.
Joan Vinyoli
Últims relats de l'autor
- EL PACTE
- DINS DEL CONFINAMENT- 8è Dia (II)
- DINS DEL CONFINAMENT- 8è Dia
- DINS DEL CONFINAMENT- 6è Dia
- ABANS DEL CONFINAMENT II
- ABANS DEL CONFINAMENT
- L'Amor i el Pterodàctil
- Naveguem junts, amor
- Deixaré una marca a la platja
- La llum de l'aigua
- POTSER FOU AIXÒ
- Les teves ales
- Rigorosament autobiogràfic
- Enyor
- Venim dels camins de l'aigua