Cercador
Big Man a la romana
Un relat de: rnbonetVindré, vindreu, vindran?
Des de l'angle, mirant atemorit,
la vida passa.
I m'assec al principi del record
lluny de la quietud amarga
que em penetra l'ànima.
Seran, sereu, seré?
Des de l'angle, acollonit,
una mirada.
Sóc vell i estic sol. Ja ho saps.
Un sol vol de gavina
em queda.
Una tornada d'oronella.
Escoltes? Comprens? Entens?
La remor de res colpeja l'alba.
Comentaris
-
Per a celebrar el meu relat núm. 350[Ofensiu]deòmises | 24-09-2008
ARQUITECTURA VISUAL
C
E U
R
assenyalant l'inici de la balaustrada
A
(Descens per la mirada de l'ànima policromada
N
Edifici dels somnis
La veu del temps ressona
En l'Arc de Sant Martí
De les seves parets
Construeix els murs
De la il·lusió
Amb noves resquícies
Plenes d'utopia
T
a la recerca dels ulls profètics del geni, els
O
N
I
G
ulls que imaginen els somnis i els tornen reals
A
U
D
Í
les utopies carregades de dificultat capten l'atenció
La trencadissa
Serveix per a la forma
De les idees
C
A
S
A
B
A
T
L
L
Ó
Neix en el vidre
La inspiració lúcida
Pedres del geni
de l'argila i s'endinsen pels túnels laberíntics
Riu del silenci
L'aigua profunda
Esdevé pedra
Torrent del geni
Existir per a que l'obra dins teu vagi creixent,
Escoltar-la, estimar-la, deixant-se endur per ella.
Potser regeix la vida amb dolor i sofriment
-El turment necessari per a que sigui bella- ?
Dóna'm els mots
Buits del silenci
Seran els murs
De la celístia
de la febril creació refusant tots els límits)
43
O
N
Engendra la llum
En les teves mans
Després de la mort,
La glòria segueix
C
O
M
E
N
Ç
A
La gota
De la rosada
En clara
Harmonia
E
L
mot
llum
cos
veu
S
O
M
N
I
La bellesa
És teva:
Parets
D'ombra clara
D
E
La vida de fum
En el descans
Del teu record
El geni pateix
L
'
H
O
M
E
?
Arran de terra, l'admiració en les boques obertes de qui el descobreix
d. -
bonet! t'he enganxat![Ofensiu]gypsy | 10-09-2008 | Valoració: 10
aquests són els que a mi m'agraden!
mmmmm!
gyps
(oi que m'entens?) -
***[Ofensiu]Leela | 06-09-2008
Estimat rnbonet!
ja veus pel que diuen la resta de companys que no em vaig equivocar tant en comentar-te aquest poema quan el vas presentar al repte poètic ;-)))
Et deixo aquí el comentari que et vaig fer llavors. Salut i rebolica de la bona!!!
El teu poema és més profund del que sembla. Segueix una mica l'estil de l'amic T.Cargol, però tu has atacat un aspecte més temporal. El teu personatge fa un repàs de la vida apel·lant a d'altres (vindreu? Seran? Sereu? Entens?) i s'adona que és vell, que està sol i que potser tant sols li queda el record. M'ha agradat molt el vers m'assec al principi del record' perquè és com el seu crit de rebel·lió: no és que recordi sinó que es situa al principi del record com provant de tornar a viure la vida en l'intent de no quedar-se quiet i perdre, potser, la vida que li queda. El teu personatge veu que la fi és propera, que tant sols li queda un vol, una alba i ens ho vol fer saber a tots nosaltres. Ens vol fer saber que tots acabarem sentint la remor del no res trucant a la nostra porta.
M'agradat molt el teu poema perquè amb paraules ben planeres has sabut mostrar una cosa molt complicada: la fi dels nostres dies i el sentiment que ens provoca ser conscients de que aquesta fi és propera.
Nota: a la romana? Nuet com els calamars??
;-)))
-
Amic Ramon![Ofensiu]F. Arnau | 06-09-2008 | Valoració: 10
Els tens a tots enganyats, dient-los que això de la Poesia no va amb tu, que tu el que fas són renglons curts...
Jo sé ben bé que no és així, que ets un gran poeta i un gran artista de "ploma i pinzell", i així ho has demostrat una altra vegada amb aquest "Homenot a la romana", (com els calamars...), un poema gens covencional, però d'una gran qualitat com tot el que fas.
Una abraçada des de l'Horta!!!
FRANCESC -
Què et puc dir?[Ofensiu]aurora marco arbonés | 05-09-2008 | Valoració: 10
Doncs que m'encanta aquesta poesia que tu fas, tan anàrquica, tan poc convencional, tan lliberal! Suposo que correspond a la teva manera de pensar que deu de ser tan anàrquica, tan poc convencional, tan lliberal...!
God bless you! -
ambre | 02-09-2008
goronelles o goronetes o orenetes, dels pardals ací en diuem totrodants.
Un detallet que arriba amb força igual que la resta del poema, té força.
-
Ostres, quin poema[Ofensiu]micanmica | 02-09-2008 | Valoració: 10
tan rítmic i viu alhora! Transmet moltes coses, com el ritme de la vida que no s'atura mai, en poca extensió. A més, aquestes frases amb tres verbs que hi apareixen en dues ocasions li donen molta lleugeresa i vivacitat. Moltes gràcies pel teu comentari, que ha fet que descobrís una petita joia com aquesta!
(molts cops, les joies més petites són les més valuoses)
Una abraçada -
Ja em va captivar...[Ofensiu]bocidecel | 31-08-2008 | Valoració: 10
...quan el vaig llegir al repte.
Els verbs com a estaca referent del ser o del no ser, per acabar demanant si aquella solitud, aquell no ser, ha traspassat les mirades i és escoltat i comprès. El final contundent amb un despertar inexistent "la remor de res colpeja l'alba".
Vaja, un gran poema, profund en la senzillesa. Poques paraules que encomanen sentiments i sensacions complexes, evidencien un do per transmetre.
Tot això és el que m'has fet sentir, que no vol dir que sigui el que has escrit. Perdona que et posi un 10, no ho puc fer d'altra manera (i, si us plau, no me'l tornis, no en soc mereixedora)
Moltes felicitats!!! Una abraçada. -
molt bon [Ofensiu]ANEROL | 30-08-2008 | Valoració: 10
ritme i, he vist la imatge, molta sensibilitat
-
Big poetry ![Ofensiu]Xantalam | 28-08-2008 | Valoració: 10
Trasllueix una solitud immensa, de fet, la mateixa que ens acompanya a tots, que ens fa companyia. Em va agradar molt quan el vaig llegir al repte, company.
Una abraçada,
Xantalam
-
un gran "deu"[Ofensiu]perunforat | 28-08-2008
Uua company saps què té aquest poema? Sembla la dansa d'una barqueta, com les que dibuixes! La veritat és que l'estava llegint i m'ha vingut la sensació, el tambaleig i l'olor a salat. Segurament ja no et puc llegir sense estar influenciada per l'altre do que tens...
El joc de verbs talment com els cops rígids d'un rem que avancen lentament per la fi del poema i el soroll atormentat i dolç d'una gavina, la més blanca, la més bonica, la que, a diferència de les altres, a viscut més batalles i ha escoltat més secrets...ja està, ja estic veien més coses de les que toca, jaja!
Un gran petó company!!!!
-
Som! Ramón.[Ofensiu]Epicuri | 28-08-2008
Que no es poc. Bernard Shawn deia que acomplir anys, es una bona cosa...considerant l'alternativa.
M'agrada pendrem-ho així. Avui agraeixo ser de tornada de l'escapada, o retrobada vacacinal, i tornar a ser aquí, entre poetes, llegint poemes com el teu, d'avui, d'ací, d'ara...
Ep, i bon dia. -
Valor del temps[Ofensiu]T. Cargol | 28-08-2008
Fer anys permet ajustar el valor del temps des d'un punt de vista quantitatiu: si un home viu 80 anys i en tinc 55 el que em queda per recórrer és el mateix que he fet des dels 30. Tens una mesura del temps i un horitzó més definit de la pròpia vida.
Però desprès hi ha la qualitat del temps, mentre nosaltres movem un peu algú més jove ha fet el parit sencer,...
No hi ha dubte però que també hi ha una qualitat que ve donada per la perspectiva que donen els anys: aquella claredat amb que llegeixes les actituds, gairebé com la del nadó!
Una cosa només fa que la roda giri a la vellesa, la nostra voluntat de continuar; quan falla això, fallà el motor que ens porta, cosa que a aquestes alçades pot ser fatal. I tornem al principi la visió del temps finit ens pot fer trontollar,...
Aleshores,
el millor és, què? Continuar tan tranquil front l'inevitable, continuar descobrint per no donar-li peixet a aquest enemic que guaita si ens ve la son, si ens adormim, per a complir la seva missió: tornar-nos a no-res desprès d'una breu excursió pel mon dels vius.
Aleshores
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de rnbonet Foto de perfil de rnbonet](/imatges_autors/2860.jpg?rnd=1054094493)
273 Relats
1590 Comentaris
361626 Lectures
Valoració de l'autor: 9.76
Biografia:
Tururú, turrruuuurrúrúrúrú!ES FA SABER
A TOTHOOOM
QU' AQUEST RELATAIREEE
NO S'ENFADA NI ES CABREEJAAA
PELS COMENTARIS
ADVERSOOOS
ENCARA QUEEEE
ESTIGUEN FEEEETS
AMB MALA BAVAAAA.
Tururúu!Turrurú!
*********
rnbonet ha tingut fills i ha plantat arbres. Ara, entre altres assumptes i dèries, es torba escrivint. Punt i apart. Format en llengua forastera, "por justo derecho de conquista" i "por el imperio hacia Dios" -com tots els seus congèneres a la mateixa època-, utilitza sempre per escriure aquella que li era pròpia, -és a dir, la present- per allò de la identitat i els orígens. I possiblement -caldria un psicoanàlisi seriós- per fer la guitza a la "classe dominant" del seu País. Potser. Punt i apart. Es considera agnòstic i crític, còmic i tètric, dàtil i fútil, pràctic i teòric, bàquic i anàrquic... i tots els mots plans amb titlla que vulguen vostés, i algun que altre d'esdrúixol. Quan es posa filosòfic -cosa que sol ocórrer si li toquen els testets o les barjoles- busca amb un cresol el trellat perdut per tanta gent del país, per tal de retornant-lo al seu poble -abans de fer catúfols totalment-, i veure si aquest esdevé d'una punyetera vegada un poble normal, en un país normal. S'hi cansa aviat, però. I abandona fins l'altra tocamenta. Mentrestant, ritme, paisatge i mesura. Amb qualque excès escaient, oportú. Què li anem a fer! Som de carn! Punt final.
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
EmmaThessaM en va 'encadenar' i jo he passat la cadena a "Ada Bruguera Riera" i a "Arbequina". I a "La banyeta del badiu", i a "Biel Martí".
(descobreix què és "R en Cadena")
*¿ I si visitàreu aquest
maridatge?
Un intent de col·laboració amb gent propera. I d'RC!
Últims relats de l'autor
- Jaumet ...i el més enllà
- Aquell que caminava
- CURSA
- Bonancenc
- MISTERI A L'ERMITA (2ª part) Relat escrit a 8 mans -Mena, Akeron,deòmises,rnbonet-. I il·lustrat a 4 mans -brins i jo mateix-
- MISTERI A L'ERMITA (1a. part) Relat escrit a 8 mans -Mena, Akeron, deòmises i rnbonet- . I il·lustrat a 4 mans -brins i jo mateix-
- Paradisos
- "SERRA DE MARIOLA, TOTA FLORETES"
- Dos de l'any
- L'armari
- Taula del huit
- De cognom, Lleonard
- Esculpint menhirs
- LA VENEDORA DE CLAUS .Relat clavat a deu mans: Mena, Akeron, Lecram, lisboa i rnbonet)
- l'EmaHac