Cercador
Alguna cosa s'ha de fer, no?
Un relat de: Sergi Elias BandresVull veure com explota tot. Ja n'estic fart, de mariconades. O explota ja una bomba d'hidrògen o em moriré d'avorriment. És que no ho veieu? Tota la nit intentant-me inspirar per dir una grolleria al fòrum i després pelar-me-la al menjador veient una pel.lícula pornogràfica mentre dormen el meu pare i ma germana i jo amb el volum baix i patint! Quina merda! Això no porta enlloc! És de massoques!
La merda de la medicació que em dónen per la meva catxoesquizoneurohistèria em disminueix el desig i també el potencial sexual.
Jo crec que ja va sent hora que vingui un déu com cal a aquest planeta ( amb els que hi ha hagut fins ara n'hi ha per pixar-se de riure, menys amb mi, que també sóc un déu ) i que posi ordre. Jo ho sóc, però passo de tot. No vaig fent favors per aquí i per allà perque no em dóna la gana de fer l'imbècil. No. Necessitem algú seriós. Algú que digui ja n'hi ha prou, però no en nom de la humanitat, sinó pels seus propis collons.
O vé ja o hi hauràn òsties. És que no es pot estar en pau? Tanta merda perque al final et jubilin i després d'haver treballat tant no tinguis forces ni per follar ni per res.
S'ha d'obrir un debat dictatorial i convocar el Gran Mestre, el de la súperbomba. O voleu agonitzar per culpa del sol amb els forats de la capa d'ozó?
Un dels meus ídols és l'honorable i el meu amic Adolf, que es va suïcidar fa temps per la vergonya de veure's derrotat per l'incompetència de les seves tropes i les màfies dels aliats que s'omplien les butxaques i el seu esquerós orgull "occidental". Occidental? Aquí els dos únics occidentals com cal que hi ha som jo i el meu amic Adolf, que descansa. Però espereu una mica i el faré ressucitar.
A veure: els aspirants a déu que es presentin avui mateix a les dotze de la nit a la sala preparada i habilitada per al càsting We Need A God, a l'edifici de l'estació àeroespacial de Mozambic ubicada a Urà. Només cal preguntar, per arribar-hi!! Tots els camins porten a Roma, no!?¿! Doncs collons!! Que comenci la festa!!!
Comentaris
-
Sí que s'ha de fer [Ofensiu]angie | 18-03-2007
M'he llegit el teu relat i tot i que no em veig capacitada per opinar literàriament (m'ha entrat directe a la vena), en una cosa tens raó : ets un déu, així com ho has escrit, en minúscula, perquè déus ho som tots, així també, en minúscula, i per això som incapaços molts cops de contentar a tothom, perquè tota divinitat és narcisista i xoca amb les altres... però no cal decaure, ni tampoc aixecar massa els peus del terra... el petit món de cadascú, la gent propera i els que ens estimen i nosaltres estimem, són els que es veuran "complaguts" pels nostres petits actes "divins".
He captat un lleuger to irònic-humorístic que m'ha agradat percebre (pensa que l'humor és la millor medicina i que cadascú té les seves febleses).
Petons, maco!
angie
-
¡*![Ofensiu]Lilith | 04-03-2007
Haha ha... Molta conya però ben mirat la cosa és seriosa. I si provéssim amb un nou "Ordre Mundial"? On està la bústia de suggeriments? Sempre he pensat que aquesta anava directe a les escombraries. Ja em diràs què hem de fer. Divertit i amè el relat. Queden clares les frustracions del protagonista. Potser seria aplicable a la majoria del món desenvolupat -que diuen-.
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=1788216091)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.