Cercador
ABANDONANT EL MEU COS 1
Un relat de: Sergi Elias BandresABANDONANT EL MEU COS 1
Em trobo en una cova a símil i necessitat d'amagatall... sento avions i els bombardejos m'estant esclafint al cervell... a mi un dia em van dir que participar en aquesta guerra seria honest per la meva part... no m'ho vaig creure... però no esperava el terror que estic sentint de temps ençà, d'amagatall en amagatall, menjant plantes... vaig desertar i la meva orientació física és impossible, ara me n'arrepenteixo, al batalló hi havia mapes, almenys.
No vull morir i tinc 23 anys, la guerra no fa fort, se't menja a queixalades d'un verí que et fa sobreviure amargament, per a no dir que preferiria estar mort. M'he arrencat un queixal i vaig embrutant de la meva pròpia sang les parets de la petita cova entre muntanyes on em trobo.
És de nit, crec que de matinada, i encara que ho volgués no podria menjar. M'estic tapant l'obertura sagnosa que he deixat al lloc del queixal. ...
Em trobo en una cova a símil i necessitat d'amagatall... sento avions i els bombardejos m'estant esclafint al cervell... a mi un dia em van dir que participar en aquesta guerra seria honest per la meva part... no m'ho vaig creure... però no esperava el terror que estic sentint de temps ençà, d'amagatall en amagatall, menjant plantes... vaig desertar i la meva orientació física és impossible, ara me n'arrepenteixo, al batalló hi havia mapes, almenys.
No vull morir i tinc 23 anys, la guerra no fa fort, se't menja a queixalades d'un verí que et fa sobreviure amargament, per a no dir que preferiria estar mort. M'he arrencat un queixal i vaig embrutant de la meva pròpia sang les parets de la petita cova entre muntanyes on em trobo.
És de nit, crec que de matinada, i encara que ho volgués no podria menjar. M'estic tapant l'obertura sagnosa que he deixat al lloc del queixal. ...
Comentaris
-
Senzillament, por[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 16-07-2015 | Valoració: 10
Por Sergi, m'has fet sentir por i pànic i angoixa i depressió total! Amb poques paraules has descrit magistralment què pot sentir un home quan deserta i és jove i té por i pateix. Me'n vaig a respirar una mica... Una abraçada.
Aleix
-
most colpidor[Ofensiu]montserrat vilaró berenguer | 15-07-2015 | Valoració: 10
M' agrada
E.g. llegeixo
Montse
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=1858042037)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.