Cercador
Vull parlar de tu
Un relat de: Societat AnònimaVull parlar d’aquelles estranyes matinades, assegut en el sofà, mentre la ciutat dormia i ella es barallava amb els malsons en l’escalfor dels teus braços.
Vull que els ginecòlegs siguin conscients que, quan acompanyaves a la teva dona a les revisions i mai et miraven o et dirigien la paraula, perpetuaven, potser sense voler-ho, la idea de que els homes som invisibles en tot aquest procés. Vull que tothom sàpiga que en els dies dolents penses que la paternitat és una mena de suïcidi lent perquè sents que alguna cosa s’està morint a dins teu, que allò que eres abans ha desaparegut per no tornar. Però també vull que en els dies bons pensis que això té data de caducitat i que ella ja no necessitarà que li recordis constantment que tu existeixes tan sols per a ella. Vull que te’n adonis que com a adult l’has situat en el centre del teu univers i que ella es reivindica cada segon com un esser únic, irrepetible, meravellós i sense substitució. I que, efectivament, ho és. Però que tard o d’hora haurà de trobar un lloc al món. On és probable que la felicitat dibuixada amb els colors de la infància un dia s’esvaeixi a les seves mans, brutes d’una maduresa que mai s’acaba d’entendre.
Vull parlar de tu, que et menges a la teva filla amb els ulls quan entra a classe fent el trenet i et mira amb un somriure nerviós. Vull que no et sentis malament quan saps que, malgrat que el temps ha adquirit una dimensió letal, la trobaràs a faltar, tant com aquella part de tu que un dia també va caminar amb pas insegur cap a una educació a les aules.
Vull parlar de tu, d’una masculinitat nova, coneixedora que les tasques domèstiques no fan distincions de sexe. Vull que tothom vegi que no ets idiota i que, si en el teu treball saps moure’t entre tecnologia de darrera generació, la rentadora, la planxa o el rentavaixelles no són enginys inabastables per a tu. Vull que els cervells que dissenyen la publicitat també t’aconsellin detergents, bolquers o menjar infantil. O és que no ets a prop d’aquests productes cada dia?
Vull parlar de tu, que ets soci del club dels pares que no han dimitit de pares. Que no ets un pare absent, castrador, agressiu o covard. Vull parlar de tu, un pare present, sensible, tendre i valent. Perquè per ser pare aquests són els ingredients bàsics que necessitares. Especialment en els dies dolents, quan el mirall no acaba de dir-te si continues existint o si el problema és que has canviat tant que ja no et reconeixes.
Comentaris
-
aix... que bonic ser...[Ofensiu]joandemataro | 28-11-2011 | Valoració: 10
pare, i què difícil ser un bon pare i què gratificant que t'ho reconeguin...
un bon relat que dóna per a la reflexió
felicitats i benvingut, et convido a llegir el poema que li vaig dedicar jo a la meva filla que està en plena adolescència : LA NINETA DELS MEUS ULLS
Una abraçada mataronina
joan -
Àlex Ribes[Ofensiu]Societat Anònima | 28-11-2011
Moltes gràcies. Molt amable
-
Hola Àlex[Ofensiu]allan lee | 28-11-2011
m'ha agradat molt: el tema, com el desenvolupes, i la manera com t'expresses. Es llegeix fàcil i amb ganes. D'alguna manera, tant homes com dones perdem part de la nostra independència personal, part de nosaltres, quan tenim un fill. I no saps si tornaràs a recuperar aquesta part de tu mateix més endavant. M'inclino a pensar que no. M'agrada molt com atorgues al teu protagonista aquest paper en totes les tasques que el reclamen: l'educació, les feines interminables de la casa. Sí, els ginecòlegs obvien molt sovint el paper de l'home. No tots. El meu pare ho era, de ginecòleg, i ens explicava força coses interessants. Res, encanta de llegir-te, i sigues molt benvingut a Relats
a
l´Autor
![Foto de perfil de Societat Anònima Foto de perfil de Societat Anònima](/imatges_autors/1037278.jpg?rnd=1217103647)
146 Relats
117 Comentaris
87175 Lectures
Valoració de l'autor: 9.71
Biografia:
Si vols saber més pots entrar al meu bloc, http://societatanonima.wordpress.com/ o contacta amb mi mitjançant el Twitter @alexsocietat.Últims relats de l'autor
- Estem programats socialment per ser gilipolles
- La masturbación segons l'ABC
- #DenunciemCamacho
- Les mitges peludes de les xineses
- Pesadilla en la cochina
- El veí del 3r. 2ª vol marxar de casa
- Carta als intel·lectuals espanyols
- Sabina PreRed Bull
- De veritat vols que parli de la mort?
- Em sento moooooooolt estimat (ironic mode on)
- Tertulians professionals
- El doctor Frankenwert
- Sóc professor d'audiovisuals
- És la meva història, no la teva
- No vull ser alemany