Cercador
Un cas com molts. [temps real de lectura: 2 minuts]
Un relat de: Joan ColomMentre espero que Laila s’adoni que ha d’obrir les votacions del NanoRepte 1059 (tema: LA SÍNDRIA I EL MELÓ), se m’ha ocorregut presentar, fora de concurs, un segon relat al RepteClàssic DCCLV (tema: FUGIDA A FRANÇA): si el primer, "Aquell 'Mosca' esbojarrat", es nodria de fets històrics i els únics elements de ficció eren el narrador i l’avió de caça a què al·ludeix el títol, aquest d’ara també se centra en la fugida a França arran de la derrota republicana i és cent per cent històric, tret d’eventuals llacunes en la narració de l’Elisa, la meva parella entre els anys 1971 i 1999, i en el record que en tinc. Morta prematurament en 2009, ja no em queda qui consultar.
Els seus pares, Josep Vallès i Elisa Sierra, eren de La Jana —comarca castellonenca del Baix Maestrat—, s’havien retrobat a Barcelona durant la Guerra Civil i allà va néixer l’Elisa en 1940. Ves per on, jo sempre havia tingut tirada cap a les terres al nord de Barcelona però, de les dues dones de la meva vida, una tenia arrels valencianes —de tant en tant se li escapava "aixina" en lloc d’"així"— i l’altra era de València, ciutat on visc ara.
L’avi Sierra era terratinent i de dretes. L’avi Vallès era cenetista, havia muntat a La Jana una cooperativa olivarera i, ja des d’abans de la guerra, organitzava la contractació i anada estacional de veremadors janencs al departament francès de l’Aude, activitat que va prosseguir passada la guerra, perquè en 1939 aconseguí passar a França i s’establí a Lézignan —entre Narbonne i Carcassonne—, on es van reunir amb ell dona i filla. El pare de l’Elisa es va poder quedar a Barcelona, probablement perquè no havia tingut activitats sindicals destacades; crec que treballava d’envernissador. L’altre germà no va tenir tanta sort: el feixistes el van detenir i torturar, i va morir jove en el manicomi de Sant Boi de Llobregat.
De l’avi de Lézignan l’Elisa recordava que es va fer comunista quan la URSS es va convertir en capdavantera de la cursa espacial, amb el primer satèl·lit i el primer cosmonauta. Jo ja no el vaig conèixer, però la primera vegada que havia anat amb l’Elisa a Lézignan encara vaig tenir l’oportunitat de tractar la vídua, que després d’anys no parlava ni una paraula de francès però que es feia entendre amb el seu valencià de La Jana.
Aquest relat ha estat presentat al RepteClàssic DCCLV (tema: FUGIDA A FRANÇA), fora de concurs, i consta de 400 paraules, segons el comptador de Microsoft Word.
Els seus pares, Josep Vallès i Elisa Sierra, eren de La Jana —comarca castellonenca del Baix Maestrat—, s’havien retrobat a Barcelona durant la Guerra Civil i allà va néixer l’Elisa en 1940. Ves per on, jo sempre havia tingut tirada cap a les terres al nord de Barcelona però, de les dues dones de la meva vida, una tenia arrels valencianes —de tant en tant se li escapava "aixina" en lloc d’"així"— i l’altra era de València, ciutat on visc ara.
L’avi Sierra era terratinent i de dretes. L’avi Vallès era cenetista, havia muntat a La Jana una cooperativa olivarera i, ja des d’abans de la guerra, organitzava la contractació i anada estacional de veremadors janencs al departament francès de l’Aude, activitat que va prosseguir passada la guerra, perquè en 1939 aconseguí passar a França i s’establí a Lézignan —entre Narbonne i Carcassonne—, on es van reunir amb ell dona i filla. El pare de l’Elisa es va poder quedar a Barcelona, probablement perquè no havia tingut activitats sindicals destacades; crec que treballava d’envernissador. L’altre germà no va tenir tanta sort: el feixistes el van detenir i torturar, i va morir jove en el manicomi de Sant Boi de Llobregat.
De l’avi de Lézignan l’Elisa recordava que es va fer comunista quan la URSS es va convertir en capdavantera de la cursa espacial, amb el primer satèl·lit i el primer cosmonauta. Jo ja no el vaig conèixer, però la primera vegada que havia anat amb l’Elisa a Lézignan encara vaig tenir l’oportunitat de tractar la vídua, que després d’anys no parlava ni una paraula de francès però que es feia entendre amb el seu valencià de La Jana.
Aquest relat ha estat presentat al RepteClàssic DCCLV (tema: FUGIDA A FRANÇA), fora de concurs, i consta de 400 paraules, segons el comptador de Microsoft Word.
l´Autor
Últims relats de l'autor
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS.
- Compte amb el sol!
- El pinyó maleït.
- Vampirs.
- Història apòcrifa.
- Amèrica i els americans.
- L'horitzó de la perfecció.
- Vint nanoacudits sobre ELS BORBONS O BORBÓ.
- Vint nanoocurrències sobre TREURE LA LLENGUA.
- Entre poc i massa.
- Retrobar-se.
- Vint nanoocurrències sobre UN,DOS,TRES,PICAPEDRER. [temps real de lectura: 3 minuts]
- "El més enllà" (Masaki Kobayashi, 1964).
- Què no és, l'arquitectura.
- Diàleg fictici amb Versaleta.