Cercador
Sempre dempeus
Un relat de: Urkc-Eduardla llengua dels nostres ancestres
Persistiu germans i reeixim
Que no davalli nostra llengua
Amatents nats amb torres de guaita
Bandejarem tant d'escarafall rastrer
Avant illencs Avant.
Que no ens raptin nostra llengua
Foragitem botiflers, forasters i la seva mesnada
Que no niui pas la dolença
Que sols allotgem bons cors
En santuaris bastits d'amor
Com ens ensenyà Ingilberga
Tanqueu-lis amb mil panys les portes
Endreceu ben bé els forrellats
Que sols reben les claus d'amor
Els que han obert ben bé son cor.
Que forans malmeten imbatuda terra.
Inapel·lables genocides volen menar la parla
Odi desamor desprenen.
Aneu depredadors aneu
Quedeu-vos les vostres bufonades
De les vostres presons farem runes
Sols un llenguatge enteneu.
Daies, falçs i podalls
Ni els vostres germans us aguanten.
Que no ens extirpareu pas la llengua
Ans al contrari la reblerim de mil colors.
I reblarem les vostres faccions
Mai ens postrarem genocides
Mai exterminareu la llengua
En segles i segles ens hem mantingut vius
Sempre revifem com el fènix
Com ens ensenyaren a Valentia
Com una pedrera inesgotable
Bastirem mil castells per vosaltres
Mentre resti a les illes i plana llarga
Una gota de sang dels fills de la terra.
Comentaris
-
Mesnada.[Ofensiu]Nil de Castell-Ruf | 30-11-2023
Ah!, de tu he après una paraula que desconeixia: Mesnada: f. ant. (aragonesisme): Mainada. Ab los cavallers de nostra mesnada, Pere IV, Cròn. 87. -
Malgrat tot....[Ofensiu]Nil de Castell-Ruf | 30-11-2023
Llegint-te percebo en tu un patriotisme lingüístic positivista que em meravella, hi copso també una lluita basada en la bondat i l'amor. Però malauradament som un poble indefens en comparança als nostres adversaris. Ja podem ésser una cultura que juga a primera dividió a Europa i al món, ja podrem ésser una llengua que vibra en l'excel·lència, ja podem ésser hereus dels trobadors que un dia acostaren els nostres mots a la parla celestial.... Però la demografia dels nostres veïns ha esdevingut un mal lleig que ha fet recular la nostra... Vet ací la terra on es ciscellen més taüts que bressols....
-
Botànica[Ofensiu]SrGarcia | 23-11-2023
Una poesia inspiradora. Se'n podria fer un resum botànic: calen més pebrots que lliris.
-
Sempre[Ofensiu]Prou bé | 22-11-2023
Una oda molt potent a la defensa de la llengua. Molt bé
(El castellà està en perill a Catalunya! Quina barra!)
Amb total cordialitat -
Una defensa....[Ofensiu]Rosa Gubau | 22-11-2023
inexorable de la nostra llengua, un crit d'estima a la nostra terra, als seus costums, a la seva lluita, al seu coratge... És ben cert que tots els catalans hauríem de fer un esforç de consciència i dirigir-nos en català a tothom que visqui a casa nostra. Jo soc de les que sempre ho ha fet, i me'n sento molt orgullosa. Esperem que les següents generacions no deixin perdre aquesta llengua tan rica i estimada per nosaltres.
A banda d'això, has aconseguit un poema amb molta ànima. Enhorabona,Urkc-Eduard.
Moltes gràcies pels teus comentaris als meus relats.
Rosa. -
M'ha agradat que parlis....[Ofensiu]Magda Garcia | 22-11-2023
...de la nostra llengua i coincideixo amb els companys que han comentat abans que jo el teu text. És "culpa" dels propis catalans la no utilització del català també i no només dels que de l'ataquen. Efectivament molts immigrants estan aprenent-la i es queixen de que ningú se'ls hi adreça en català i efectivament també molta gent parla en castellà tot i sabent català. Cordialment, Magda
-
Parleu català amb tothom[Ofensiu]llpages | 21-11-2023
M'he dirigit en català a dependents procedents d'Àfrica, de Sudamèrica, de l'Extrem Orient i d'origen eslau. La grata sorpresa és que m'han respost en català amb molta naturalitat. I si ho fan en castellà i segueixes parlant en català, el diàleg no pateix cap interrupció. Hi ha més gent que l'entén i el parla del que ens pensem, el gran error és no parlar-lo sempre. Potser no és la solució definitiva, però parlar sempre en català amb els parents, fills, amics i gent que ens envolta ajudarà sens dubte a la seva supervivència. Amén.
-
Cal parlar-ne[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 21-11-2023 | Valoració: 10
M’alegra llegir poesies que parli de la nostra llengua, la catalana. I a mi em preocupa, no la gent forània que no la parla, sinó els catalans que, coneixent-la, no la parlen. Jo visc a Ribes de Freser i m’entristeix constatar cada cap de setmana, quan pugen els barcelonins, que la llengua dominant pels carrers és el castellà. Una forta abraçada.
Aleix
l´Autor
117 Relats
277 Comentaris
32717 Lectures
Valoració de l'autor: 9.80
Biografia:
Urkc-Eduardurkceduard@gmail.com
Últims relats de l'autor
- Gràcies Lluís(plural 21)
- JEZABEL
- Aquil·les
- De penes i goigs
- Celatge fosc
- De claveguerams i catacumbes
- De soques i tanys
- Divagacions d'un diumenge mandrós ratllan el capvespre
- amo del cos
- plastilina
- Polsims argentats: Ratlles i ratlles tossudes al cel
- Joiós
- Mercedaris i corsaris
- Més enllà de la foscor
- Feminal bes