Cercador
Miniatures
Un relat de: TanganikaEn Fructuós sempre tenia fogots i li calia un foradet per alliberar-se'n. Ben normal, alhora que fructífer que ell era per a aquests afers. Li havia vingut així, val a dir-ho.
L'únic que no trobava la seva talla. Li va costar Déu i ajut.
Un cop aconseguida la fita, no s'acabava de sentir bé.
I li havien ensenyat que quan això passa, vés al psicòleg. Gasta-te'ls.
El va fer estirar en una chaise longue, aquell home de barba sandokànica i esguard indolent. Llibreteta de coberta de pell i llapis de mina fina en mà i canta que t'escolto.
En Fructuós li va explicar al senyor Solana-i-Obaga (curiós cognom suma de polaritats que de ben segur s'havia adossat per causar un efecte més ostentós) com finalment podia desfogar-se a gust i supergust tot i haver-li costat tant descobrir l'element adequat per fer la introducció perfecta i ajustada. Va estossegar tot enrogit i ho va deixar anar: les mongetes seques corcades mostraven la concavitat que se li adeia i que el deixava extasiat i relaxat...alhora que tenia atemorit el veïnat pels gemecs superlatius que proferia. La mida exacta i un tacte sublim. I, no obstant la valuosa troballa, el cervell conscienciós li deia i repetia que no actuava bé i que era un pervertit porc carnal i més mots per l'estil (hi ha calaixos mentals que piquen fort).
Solana-i-Obaga, amb un rostre inexpressiu ben assajat, es va treure les ulleres i les va netejar amb la corbata, sense adonar-se'n. Quan feia això és que no sabia què dir.
I en Fructuós es va veure facturat al psiquiatra. Va haver de repetir l'explicació al senyor Obaga-i-Solana (hi ha cognoms específics per a determinats oficis i que són susctibles de la propietat commutativa?, va preguntar-se en Tuós).
El psiquatra va receptar-li pastilles de recuperació dels valors racionals en una dosi augmentativa. La visita, 150 euros, medicació apart.
En Tuós-Fructuós o Fructuós-Tuós, a còpia de prendre el receptat, va esdevenir una mena d'eunuc de la feina a casa-de casa a la feina. Havia perdut tot estímul vital bàsic masculí. Era una ànima en pena quasi transparent i en ser-ho del tot es va morir de sobte (efectes de les pindoletes fortes fortetes que anaven fent de les seves sevetes).
Sí, un cas exagerat i poc comú, van comentar entre ells psicòleg i psiquiatra, psiquatra i psicòleg, i van decidir fer-ne un llibre amb el títol 'Miniatura'.
I que va esdevenir un best seller-seller best (ditxosa propietat!).
El que no se sap és que tant un com l'altre tenen un rebost ple de sacs de mongetes. I les volen corcades!
L'únic que no trobava la seva talla. Li va costar Déu i ajut.
Un cop aconseguida la fita, no s'acabava de sentir bé.
I li havien ensenyat que quan això passa, vés al psicòleg. Gasta-te'ls.
El va fer estirar en una chaise longue, aquell home de barba sandokànica i esguard indolent. Llibreteta de coberta de pell i llapis de mina fina en mà i canta que t'escolto.
En Fructuós li va explicar al senyor Solana-i-Obaga (curiós cognom suma de polaritats que de ben segur s'havia adossat per causar un efecte més ostentós) com finalment podia desfogar-se a gust i supergust tot i haver-li costat tant descobrir l'element adequat per fer la introducció perfecta i ajustada. Va estossegar tot enrogit i ho va deixar anar: les mongetes seques corcades mostraven la concavitat que se li adeia i que el deixava extasiat i relaxat...alhora que tenia atemorit el veïnat pels gemecs superlatius que proferia. La mida exacta i un tacte sublim. I, no obstant la valuosa troballa, el cervell conscienciós li deia i repetia que no actuava bé i que era un pervertit porc carnal i més mots per l'estil (hi ha calaixos mentals que piquen fort).
Solana-i-Obaga, amb un rostre inexpressiu ben assajat, es va treure les ulleres i les va netejar amb la corbata, sense adonar-se'n. Quan feia això és que no sabia què dir.
I en Fructuós es va veure facturat al psiquiatra. Va haver de repetir l'explicació al senyor Obaga-i-Solana (hi ha cognoms específics per a determinats oficis i que són susctibles de la propietat commutativa?, va preguntar-se en Tuós).
El psiquatra va receptar-li pastilles de recuperació dels valors racionals en una dosi augmentativa. La visita, 150 euros, medicació apart.
En Tuós-Fructuós o Fructuós-Tuós, a còpia de prendre el receptat, va esdevenir una mena d'eunuc de la feina a casa-de casa a la feina. Havia perdut tot estímul vital bàsic masculí. Era una ànima en pena quasi transparent i en ser-ho del tot es va morir de sobte (efectes de les pindoletes fortes fortetes que anaven fent de les seves sevetes).
Sí, un cas exagerat i poc comú, van comentar entre ells psicòleg i psiquiatra, psiquatra i psicòleg, i van decidir fer-ne un llibre amb el títol 'Miniatura'.
I que va esdevenir un best seller-seller best (ditxosa propietat!).
El que no se sap és que tant un com l'altre tenen un rebost ple de sacs de mongetes. I les volen corcades!
l´Autor
![Foto de perfil de Tanganika Foto de perfil de Tanganika](/imatges_autors/1037598.jpg?rnd=1769693772)
217 Relats
221 Comentaris
136140 Lectures
Valoració de l'autor: 9.46