Cercador
Més sobre Heinrich Himmler a Catalunya. [temps real de lectura: 2 minuts]
Un relat de: Joan ColomA "Vint nanorelats sobre LA CALÇOTADA" (Joan Colom, 28-03-2023), el nano "Heinrich Himmler a Catalunya (1940)" aplega una veritat —la visita a Montserrat, a la cerca del Sant Greal, convençut del poder màgic d’aquesta relíquia— amb una invenció —la visita a Poblet, afartant-se de calçots—: pot ser que el Reichsführer-SS n’hagués sentit parlar, com a enginyer agrònom que era, però va visitar Espanya a l’octubre i la temporada de calçots va de gener a abril. Pel que fa a la visita llampec a Montserrat del 23 d’octubre, abans de tornar a Alemanya, fou rebut amb el Virolai —"Rosa d’abril, Morena de la serra..."— i obsequiat amb la típica coca, tan austera però de sabor tan delicat i tan flonja que...
Ja a Berlín, s’assabentà que també en venien al forn-pastisseria "La Montserratina", del carrer Comtal de Barcelona, i fou així com se li ocorregué infiltrar-hi algú per donar sortida a informació secreta provinent d’agents dobles britànics en la ciutat. El procediment era senzill: cada matí, l’ordenança del Consolat del Reich, ubicat a plaça Catalunya, ben a prop, passava a comprar una coca de Montserrat, se la feia tallar en dos troços i el dependent que l’atenia, sempre el mateix, abans d’embolicar-la hi introduïa discretament una capsuleta amb microfilms, si s’esqueia.
Acabada la guerra amb la derrota de l’Eix, aquell canal secret seguí funcionant, utilitzat llavors per l’Standartenführer-SS Otto Skorzeny i la xarxa ODESSA per facilitar l’acolliment d’alts càrrecs nazis en l’Espanya franquista o la seva fugida a l’Argentina. En 1962, amb l’execució d’Adolf Eichmann, segrestat pel Mossad en aquell país i jutjat a Israel, "La Montserratina" obrí dos nous locals, als carrers Santa Anna i Portaferrissa, per tal de dificultar la identificació dels agents. De mica en mica aquestes activitats clandestines s’anaren espaiant, fins a extingir-se completament en 1975.
Aquest relat ha estat presentat al RepteClàssic DCCXLIX (tema: MONTSERRAT) i consta de 300 paraules —entre elles "serra", "màgia" i "Catalunya"— segons el comptador de Microsoft Word.
Ja a Berlín, s’assabentà que també en venien al forn-pastisseria "La Montserratina", del carrer Comtal de Barcelona, i fou així com se li ocorregué infiltrar-hi algú per donar sortida a informació secreta provinent d’agents dobles britànics en la ciutat. El procediment era senzill: cada matí, l’ordenança del Consolat del Reich, ubicat a plaça Catalunya, ben a prop, passava a comprar una coca de Montserrat, se la feia tallar en dos troços i el dependent que l’atenia, sempre el mateix, abans d’embolicar-la hi introduïa discretament una capsuleta amb microfilms, si s’esqueia.
Acabada la guerra amb la derrota de l’Eix, aquell canal secret seguí funcionant, utilitzat llavors per l’Standartenführer-SS Otto Skorzeny i la xarxa ODESSA per facilitar l’acolliment d’alts càrrecs nazis en l’Espanya franquista o la seva fugida a l’Argentina. En 1962, amb l’execució d’Adolf Eichmann, segrestat pel Mossad en aquell país i jutjat a Israel, "La Montserratina" obrí dos nous locals, als carrers Santa Anna i Portaferrissa, per tal de dificultar la identificació dels agents. De mica en mica aquestes activitats clandestines s’anaren espaiant, fins a extingir-se completament en 1975.
Aquest relat ha estat presentat al RepteClàssic DCCXLIX (tema: MONTSERRAT) i consta de 300 paraules —entre elles "serra", "màgia" i "Catalunya"— segons el comptador de Microsoft Word.
l´Autor
Últims relats de l'autor
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS.
- Compte amb el sol!
- El pinyó maleït.
- Vampirs.
- Història apòcrifa.
- Amèrica i els americans.
- L'horitzó de la perfecció.
- Vint nanoacudits sobre ELS BORBONS O BORBÓ.
- Vint nanoocurrències sobre TREURE LA LLENGUA.
- Entre poc i massa.
- Retrobar-se.
- Vint nanoocurrències sobre UN,DOS,TRES,PICAPEDRER. [temps real de lectura: 3 minuts]
- "El més enllà" (Masaki Kobayashi, 1964).
- Què no és, l'arquitectura.
- Diàleg fictici amb Versaleta.