Cercador
Manual de supervivència nadalenca
Un relat de: Societat AnònimaHi ha un famós acudit que diu: com passaràs el Nadal, bé o en família? Tot i que resulta molt exagerada aquesta insinuació (o no, depèn de la família) el Nadal és l’època de l’any on es reben més agressions psicològiques per part de l’establishment. Ah, que vols que et defineixi què és l’establishment? Situa’t davant del mirall. Veus un rostre? Sí, efectivament és el teu rostre. Mira’l fixament. Què veus? Un paio treballador, de classe mitjana, que compra loteria pensant que és l’única forma de canviar de vida i a qui li prohibeixen moltes coses perquè són molt cares, engreixen, tenen colesterol o són pecat? Doncs, aleshores, tu no ets l’establishment. M’has entès? No? Doncs, no et preocupis. Quan un pertany a la classe mitjana, l’establishment s’ocuparà de que la Història, la que s’escriu amb majúscules, s’oblidi de tu.
Ai, el Nadal. Estaràs tu sol amb el Nadal, ple de llums de colors, d’intercanvis de desitjos, de promeses de renovació, de tradicions i supersticions, de dogmes inoculats any rere any i d’un esperit, a vegades aliè, però que s’adscriu a una manera d’entendre aquestes dates. Per aquest motiu t’ofereixo un petit manual de supervivència. Està escrit per algú que, com tu, pateix el Nadal però que, inhabilitat emocionalment per trobar-li un sentit ple, s’estima més gaudir dels petits detalls. Vet aquí els consells d’un escèptic nadalenc.
1r. punt. Evita els centres comercials. És el punt més important d’aquest manual. Un centre comercial al Nadal és com una conversa entre Belén Esteban i Marujita Díaz, plena de crits però mancada totalment de significat. Perquè, d’on surt tanta gent? Per quina estranya raó tothom es vol obsequiar amb coses que en el noranta per cent dels casos, ni et fan il·lusió, ni las faràs servir? L’empresa de targetes de regal Moriboo assegura que els espanyols es gasten 2000 milions d’euros en obsequis de Nadal no desitjats. I és que estic segur que algun graciós li regalarà al Camps un vestit d’home o un guant sense el dit índex a Mourinho.
2n. punt. Evita les nadales. S’incrusten en el cervell, t’afusellen la voluntat i et sotmeten durant hores a un estrany eco mental que barreja pastors, ovelletes, fum, fum, fum i tra la rí, tra la rà. T’aconsello que agafis els teus iPod o mp3 i posis a volum màxim la teva música favorita. Si no ho fas, pots acabar buscant missatges satànics en la lletra de “pero mira cómo beben los peces en el río”.
3r. punt. Evita les sobretaules amb l’amargafamílies. Ah, que no saps qui és l’amargafamílies? Tanca els ulls. Comences a relaxar-te? Deixa la teva ment buida. És a dir, fes un Sergio Ramos. Ara imagina a la persona que sempre aprofita el pitjor moment per parlar dels éssers estimats que falten. A que has tingut un calfred? Doncs, sí. Ja saps qui és la teva amargafamílies. Però no acaba aquí la seva genial intervenció. Quan agafis torró et dirà que engreixa. Si et serveixes més cava, et recordarà que has begut massa. I quan parlis d’algun tema del que ets un expert, veuràs que ella en sap més. Et donaré un altre consell: si no la pots evitar, emborratxa-la. Procura omplir-li sovint la seva copa de cava. Que no la vegi mai buida. I que begui… molt. Un cop passi de la fase cants regionals i exaltació de l’amistat es quedarà adormida. Serà llavors quan gaudeixis plenament de la teva família.
Sí, amics. Els Nadals s’han de passar amb la família, en el sentit més ampli de la paraula família. Perquè la família no la formen únicament aquelles persones que no hem escollit, però amb les quals compartim cognoms i un passat. La família la integren els espais emocionals que has aconseguit amb els anys. Espais que han crescut o que s’han fet més petits, gràcies a les relacions causa-efecte que conformen els nostres dies. Trobades, desaparicions, mancances, abandonaments, traïcions, enamoraments, afectes, desitjos, passions… Tots els rostres vinculats amb aquests mots són la teva família. I ells, al final, són els que donaran sentit als teus Nadals. Per cert… BON NADAL!!!!!
Ai, el Nadal. Estaràs tu sol amb el Nadal, ple de llums de colors, d’intercanvis de desitjos, de promeses de renovació, de tradicions i supersticions, de dogmes inoculats any rere any i d’un esperit, a vegades aliè, però que s’adscriu a una manera d’entendre aquestes dates. Per aquest motiu t’ofereixo un petit manual de supervivència. Està escrit per algú que, com tu, pateix el Nadal però que, inhabilitat emocionalment per trobar-li un sentit ple, s’estima més gaudir dels petits detalls. Vet aquí els consells d’un escèptic nadalenc.
1r. punt. Evita els centres comercials. És el punt més important d’aquest manual. Un centre comercial al Nadal és com una conversa entre Belén Esteban i Marujita Díaz, plena de crits però mancada totalment de significat. Perquè, d’on surt tanta gent? Per quina estranya raó tothom es vol obsequiar amb coses que en el noranta per cent dels casos, ni et fan il·lusió, ni las faràs servir? L’empresa de targetes de regal Moriboo assegura que els espanyols es gasten 2000 milions d’euros en obsequis de Nadal no desitjats. I és que estic segur que algun graciós li regalarà al Camps un vestit d’home o un guant sense el dit índex a Mourinho.
2n. punt. Evita les nadales. S’incrusten en el cervell, t’afusellen la voluntat i et sotmeten durant hores a un estrany eco mental que barreja pastors, ovelletes, fum, fum, fum i tra la rí, tra la rà. T’aconsello que agafis els teus iPod o mp3 i posis a volum màxim la teva música favorita. Si no ho fas, pots acabar buscant missatges satànics en la lletra de “pero mira cómo beben los peces en el río”.
3r. punt. Evita les sobretaules amb l’amargafamílies. Ah, que no saps qui és l’amargafamílies? Tanca els ulls. Comences a relaxar-te? Deixa la teva ment buida. És a dir, fes un Sergio Ramos. Ara imagina a la persona que sempre aprofita el pitjor moment per parlar dels éssers estimats que falten. A que has tingut un calfred? Doncs, sí. Ja saps qui és la teva amargafamílies. Però no acaba aquí la seva genial intervenció. Quan agafis torró et dirà que engreixa. Si et serveixes més cava, et recordarà que has begut massa. I quan parlis d’algun tema del que ets un expert, veuràs que ella en sap més. Et donaré un altre consell: si no la pots evitar, emborratxa-la. Procura omplir-li sovint la seva copa de cava. Que no la vegi mai buida. I que begui… molt. Un cop passi de la fase cants regionals i exaltació de l’amistat es quedarà adormida. Serà llavors quan gaudeixis plenament de la teva família.
Sí, amics. Els Nadals s’han de passar amb la família, en el sentit més ampli de la paraula família. Perquè la família no la formen únicament aquelles persones que no hem escollit, però amb les quals compartim cognoms i un passat. La família la integren els espais emocionals que has aconseguit amb els anys. Espais que han crescut o que s’han fet més petits, gràcies a les relacions causa-efecte que conformen els nostres dies. Trobades, desaparicions, mancances, abandonaments, traïcions, enamoraments, afectes, desitjos, passions… Tots els rostres vinculats amb aquests mots són la teva família. I ells, al final, són els que donaran sentit als teus Nadals. Per cert… BON NADAL!!!!!
Comentaris
-
molt bé àlex...[Ofensiu]joandemataro | 18-12-2011 | Valoració: 10
fas una anàlisi intel.ligent, amb ironia tractes molts tòpics nadalencs però alhora obres el ventall , de manera molt encertada penso, de amb qui i com es pot celebrar un nadal més autèntic
et felicito
rep la meva abraçada pre-nadalenca
joan
l´Autor
![Foto de perfil de Societat Anònima Foto de perfil de Societat Anònima](/imatges_autors/1037278.jpg?rnd=799664150)
146 Relats
117 Comentaris
87176 Lectures
Valoració de l'autor: 9.71
Biografia:
Si vols saber més pots entrar al meu bloc, http://societatanonima.wordpress.com/ o contacta amb mi mitjançant el Twitter @alexsocietat.Últims relats de l'autor
- Estem programats socialment per ser gilipolles
- La masturbación segons l'ABC
- #DenunciemCamacho
- Les mitges peludes de les xineses
- Pesadilla en la cochina
- El veí del 3r. 2ª vol marxar de casa
- Carta als intel·lectuals espanyols
- Sabina PreRed Bull
- De veritat vols que parli de la mort?
- Em sento moooooooolt estimat (ironic mode on)
- Tertulians professionals
- El doctor Frankenwert
- Sóc professor d'audiovisuals
- És la meva història, no la teva
- No vull ser alemany