Cercador
La redacció
Un relat de: Karkinyoli En Nil fa els deures de català: una redacció de cent paraules. I escriu “Ahir vaig cantar cadires mentre les orenetes fregien patates amb oli d’oliva. L’Aina, la meva germana petita, recitava pomes podrides, perquè de gran vol ser escriptora. Sap llegir molt bé i per això sempre dur llanternes i ferros roents a la butxaca. Mentrestant, la mare, que és molt bonica i du els cabells llargs fins a la claveguera de la cantonada, cuinava amb els llapis de colors nous. Visca! El meu dinar preferit: factures de fuster, botiguer i estudiant amb salsa de pols i fum! Quan va arribar el pare va dir: paraula noranta-tres, paraula noranta-quatre i així fins a cent.
El pare entra a casa, és tard, mai no té temps de fer els deures amb en Nil, però sempre arriba prou aviat per comentar-los i dir-li què ha fet malament.
- Nil! Què has escrit? Aquesta redacció no fa sentit. Què dirà la mestra?
- La mestra? La mestra sempre diu que hem de pensar què volem ser de grans i treballar de valent per aconseguir-ho. I jo vull ser com tu pare!
- I quines bestieses són aquestes! Tu i la mestra! Llunàtics! Passa a dormir. Demà et llevaràs abans i escriurem tots dos la redacció “Un diumenge en família!”.
En Nil creu, sempre fa allò que li diu el pare. L’admira i l’estima, encara que el diumenge en família sigui el text d’allò que mai no han fet. Només vol ser com ell, com el pare: ric, famós, conegut i aturat pel carrer, però per això cal dir bestieses i mentides. I bé, la mare el renya si diu mentides. En Nil voldria que el pare entengués que ell només vol ser el polític de les bestieses.
El pare entra a casa, és tard, mai no té temps de fer els deures amb en Nil, però sempre arriba prou aviat per comentar-los i dir-li què ha fet malament.
- Nil! Què has escrit? Aquesta redacció no fa sentit. Què dirà la mestra?
- La mestra? La mestra sempre diu que hem de pensar què volem ser de grans i treballar de valent per aconseguir-ho. I jo vull ser com tu pare!
- I quines bestieses són aquestes! Tu i la mestra! Llunàtics! Passa a dormir. Demà et llevaràs abans i escriurem tots dos la redacció “Un diumenge en família!”.
En Nil creu, sempre fa allò que li diu el pare. L’admira i l’estima, encara que el diumenge en família sigui el text d’allò que mai no han fet. Només vol ser com ell, com el pare: ric, famós, conegut i aturat pel carrer, però per això cal dir bestieses i mentides. I bé, la mare el renya si diu mentides. En Nil voldria que el pare entengués que ell només vol ser el polític de les bestieses.
Comentaris
-
Les bestieses de la fama [Ofensiu]Aleix de Ferrater | 31-05-2012 | Valoració: 10
Magnífic, magnífic el to del relat, el rerefons que desprèn, la gràcia de la redacció absurda, la sinceritat del nano i tot el conjunt. Talment sembla una lletra d'Antònia Font o de'n Roger Mas, dos genis de la psicodèlia musical. He gaudit molt amb un relat que fa pensar. Una abraçada.
Aleix
l´Autor
33 Relats
52 Comentaris
30044 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
Ara ja us puc dir que vaig néixer el 10 d'abril d'un any que acaba en 4. Sempre he estat àries, i fa uns anys, vaig esbrinar que el meu ascendent també és àries. Des d'aleshores, que m'he permès ser un pèl més nerviosa per no haver de contradir els astres.Vaig estudiar filologia i treballo a aquell lloc que tothom critica. Sempre he estat a Sants on m'agradaria poder-hi tornar sempre .Espero que gaudiu de mi amb les meves paraules i us oblideu dels fruits secs que porto a dins.
Últims relats de l'autor
- La redacció
- Potser en Jofre, potser un nou vampir (tercera part)
- Potser en Jofre, potser un nou vampir (segona part)
- Potser en Jofre, potser un nou vampir
- L'ocasió especial
- Les finestres de l' Antònia
- La cuinera
- Un drap brut
- Ella va pactar amb el Diable
- Amor a fons perdut
- Idil·lis laborals
- Somnolent
- Menudeses
- Viatge a la Merda
- La carretera