Cercador
Ira
Un relat de: Sergi Elias BandresL'ira és fecunda,ens domina. La humanitat camina del revés, i així,del revés, no ens adonem de res. Això és el que ens provoca l'ira: el desengany que ens tortura.
Perquè estem enganyats? És molt fàcil descobrir-ho. Els diners i la marginació poden guanyar-nos en qualsevol situació. Però de que serveix la prudència quan en aquest món domina l'atzar?
Qualsevol persona de qualsevol status pot sentir els pitjors desencants, d'aquells que duen a l'infern. Jo crec que no es tracta ni de classes altes ni de baixes. Crec que els problemes polítics més importants, si és que és possible, s'han d'enfrontar amb actitud, no amb diners.
Si jo fos el president d'espanya, el que més em preocuparia són l'ètica i les drogues.
Jo m'he drogat excessivament i ho he pagat d'una manera brutal, desagradable i literalment insuportable.
Pel que fa a la relació amb les persones (familia, amics, col.legues, societat, humanitat) he rebut moltes patades de bota dura.
Un dia, l'ira em va posseïr pel desengany i només em venien al cap idees destructives i sadomassoquistes (cops de cap contra la paret, intents de suïcidi,etc.).
Ara visc amb una gossa que es diu Ira i he trobat en ella tendres sensacions.
Si l'ira només fos un nom...però, sobretot, NO US RENDIU MAI.
Comentaris
-
Ira...[Ofensiu]N | 28-04-2006 | Valoració: 10
Quina paraula tan cruel, tan destructiva i malvada...però en canvi...què bé que sona...quina paraula més maca. I tens tota la raó...ens regne...i molts cops és la cause de les nostres accions.
No només escric per comentar-te aquest escrit...sinó també per dir-te gràcies pels teus comentaris, que sens dubte són dels millors que em fan, i sento que em comprens quasi a la perfecció.
Em va sorprendre que et prenguessis les molèsties de buscar Súnion...tens raó...el temple en sí no és el de Súnion...sinó el de Posidó. Però el cap on està el temple és Súnion...i suposu que la descripció és de tot en general. Van ser uns moments únics...passats amb una gent única...estàvem tots junts...en un lloc perfecte...i d'aquí la nostàlgia de que mai més hi podrem ser...
He trobat en tu una persona amb consell...una persona amb sinceritat...gràcies!
Un petó...i fins aviat sense dubte!!!
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=532897068)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.