Cercador
Felicitat desconcertant?
Un relat de: foscaUn estel fugaç o una efímera passió adolescent, tu tries.
Acabo de sortir d'un pou brillant.
Estar amb tu em donava serenitat i tranquil·litat, però alhora, em tallava l'aire per respirar.
Potser no he sabut aprofitar bé el temps, cosa que em fa molta ràbia, però crec que estic llesta. Llesta per emprendre un viatge cap a l'eternitat.
L'únic que em queda és el record, que és preciós! Però que no em serveix per orientar-me.
Ara em sento harmònica, feliç i sí, una mica absent però sóc jo! I tinc les idees reordenades i clares, ja només compta la sort.
Perquè, al cap i a la fi en aquesta vida tot és qüestió de sort... no?
Comentaris
-
ara...[Ofensiu]Capdelin | 12-04-2006 | Valoració: 10
començo a entendre el teu nom, FOSCA: no t'obres en els escrits de bat a bat despullant totalment i en la primera lectura la idea, no.
Deixes petjades suaus, pinzellades impressionistes, batecs, peces, mots i sensacions que eixen de pous en penombra... Cal llegir-te i rellegir-te per assaborir la llum que s'amaga entre els versos...
Ets delicada i no escrius amb coltells de sang ni amb expressions llampants i cridaneres, no: t'endinses en el bosc respectant la son de les flors minúscules (com diu un poema que preparo per a tu)
Referent al relat, jo no puc creure en la sort perquè tinc tanta mala sort!!! je je...
Sí, ens diuen que tot és casualitat, coïncidència, circumstància i bla bla bla... però arriba un moment que sospites si hi haurà alguna cosa més amagada en el resultat dels fets...
M'ha agradat la teva lluita contra el temps, però sobretot... m'ha impactat el teu equilibri, la teva HARMONIA malgrats els cops del desamor o del que sigui...
Guapa l'expressió: "he sortit d'un pou brillant..."
ptons i una abraçada anníssima... desconcertant?
PD. Rumio la manera d'aconseguir-te que vegis la meva mirada... je je -
Mai m'ha agradat pensar...[Ofensiu]Àfrika Winslet | 10-04-2006 | Valoració: 9
que tot (o la vida) és qüestió de sort. De fet no ho penso, crec que nosaltres mateixos som els que més tenim a veure... Tot i això, hi ha moments que semblen sorgir del no res i els atribuïm a la sort (bona o dolenta), tens raó!
"No crec en el destí perquè m'agrada pensar que sóc jo qui controla la meva vida..." O algo així deia Neo a Matrix... jeje
Petons! -
La sort[Ofensiu]Pepastor | 10-04-2006
La sort hi té a veure però no és imprescindible. Pot intervindre en una vida, en una història o no. Jo no l'esperaria i aniria fent sense pensar en ella (en la sort, vull dir).
un beset
l´Autor
![Foto de perfil de fosca Foto de perfil de fosca](/imatges_autors/164553.jpg?rnd=608971157)
56 Relats
228 Comentaris
63738 Lectures
Valoració de l'autor: 9.81
Biografia:
Aquí hi diu que sóc de Tarragona i no és cert.Vaig néixer a Reus i sempre he viscut a Reus :)