Cercador
Els déus, els microscopis i l'enigma
Un relat de: Sergi Elias BandresNo vull donar cap consell a ningú. Prefereixo sentir-me lliure, amb l'ànima meva lluny, en el crepuscle del món.
Potser quan tot va començar va ser fet per a mi, potser no. Però el cas és que sóc aquí, sotmès a la força de la gravetat com ( m'imagino ), tots vosaltres. I pel que es veu tots tenim trets semblants, i a vegades ens mirem els uns als altres pel carrer. Què passa? Doncs que no ens coneixem de res. Suposo que tothom es pregunta què hi deu haver dins de tants caps, i que què passaria si ens poséssim tots d'acord. Jo crec que la ciència ens ha donat poders bons ( malgrat el seu gran poder destructiu ) per a endevinar què carai és el que passa. Però degut a reflexions meves ho posaré en dubte.
La ciència conté un arxiu infinit de descripcions, hipòtesis, teories, comentaris,... per a reflexionar. Encara que jo sóc molt més de lletres ( i m'apassiona infinitament la filosofia ), crec en la ciència. Però tinc una pregunta que pot ser una clau per obrir una altra porta, tant o més gran que la porta que es va obrir amb la religió o al seu temps amb la ciència, i és que: potser resulta que la ciència no és res més que una altra religió?
Pensem en tota la gent que ha cregut en déus i els hi ha sigut fidel, i que ha donat la vida per ells. Nosaltres ens pensem que amb un microscopi de laboratori podem fer un gran descobriment, però: i si aquest microscopi ens enganya i només ens dóna una idea artificial inexistent en el "cosmos"? Pensem que ens podem guiar pels sentits, però a ningú no se li ha passat pel cap que aquests sentits semblen més aviat una projecció pròpia d'al.lucinacions que no pas una aproximació a la realitat? Per això, encara que creien-t'hi per resignació, com un cristià faria amb la religió, qüestiono l'acceptació de la ciència, i encara més com una base de dades definitives de fets "comprovats".
Tinc sort de que a gent com a mi no se'ns cremi a les fogueres per qüestionar la ciència ( jeje ), però amb el pas del temps potser una visió molt allunyada del que són ciència i religió ens dóna respostes extravagants, grotesques, i que ens fa quedar com uns complets ignorants.
A partir d'aquí... obriu aquestes ments! Doneu la benvinguda a coses senzilles perque potser tenim la resposta davant desl nassos més que no pas en microscopis de laboratori!
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=1935495360)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.