Cercador
El costat fosc de la ment
Un relat de: copernicImmers en el corrent ineluctable de conferències, col·loquis i taules rodones de l'any Rodoreda, em decideixo finalment a parlar de la que va ésser, en el seu exili interior, la veïna més il·lustre de Romanyà de la Selva. Sóc d'una generació que va descobrir els clàssics de la literatura a través dels còmics, el cine o la televisió i que posteriorment, havent-hi tanta cosa per llegir, no va considerar necessari anar a les fonts per beure de la idea original. D'entrada, doncs, he de confessar el desconeixement més profund de la prosa d'aquesta clàssica nostrada, encara que hagi pogut descobrir la seva obra a través de les adaptacions que s'han fet per a la televisió de dues novel·les cabdals: "La plaça del diamant" i "Mirall trencat". Ho sento pels admiradors incondicionals de la novel·lista, però la meva opinió és que la primera de les dues no deixa d'ésser una història romàntica sense suc ni bruc mancada d'interès, tot i ésser la seva peça més traduïda. "Mirall trencat", en canvi, a través de la història de tres generacions dels Valldaura ens revela l'aspecte més tèrbol i més morbós de l'autora.
Aquesta obra, per a molts crítics la més reeixida de l'autora, va ésser publicada l'any 1974, amb la novel·lista residint novament a Catalunya després del seu exili a Paris, Bordeus i Ginebra. A la vegada que ens dibuixa uns personatges d'una manera precisa i detallada, també ens endinsa en el costat fosc de la ment, aquell que s'intueix a través d'imatges esporàdiques però insistents, gairebé obsessives, que burlant les barreres de l'autocensura se'ns mostren per un moment nues i descarnades. En aquesta obra hi ha una presència constant de la mort, revelada o intuïda, rebutjada però atraient, una excursió bastant perllongada pels terrenys fronterers entre la lucidesa i la bogeria, un passeig escabrós pels jardins llòbrecs de la crueltat infantil, una desassossegada reflexió sobre la faceta més irracional de la naturalesa humana. Buscant la possible però remota complicitat del lector, la literatura que, fonamentalment comporta una confessió, arriba en casos com el d'aquesta novel·la al despullament total de l'ànima, una situació gens agradable que deixa més desemparada a l'autora que la pròpia nuesa física.
Comentaris
-
Benhaurat tu, xicon,...[Ofensiu]rnbonet | 09-04-2008
...que arribares als clàssics "a través del còmic, el cine o la televisió"! O pobre 'deutor' d'invents pròxims (que seria una altra visió).
Un servidor hi va arribar -clàssics directes en castellà i català- a través d'una malaltia de mig any que, gràcies al nou descobriment de la penicil·lina, van portar a bon port.
I tens raó, potser, en l'argument de totes dues novel·les que anomenes. El que a mi em va 'impactar' -mot que odie- va ser precisament el llenguatge emprat, la seqüenciació, el 'no passa res, però sí' que se'n desprén de l'una i l'altra.
Bo. salut i rebolica!
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=2038772822)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie