Cercador
ADORNAMENTS EXPLICATS XIV - LA BRÚIXOLA DEL BRUIXOT
Un relat de: Sergi Elias BandresLA BRÚIXOLA DEL BRUIXOT
Flor de nata,
transparent
melmelada.
Orxata de xufla,
vigent
al cobrellit.
Quadre instantani,
rere un vidre
oliós.
Cinquanta covardies
a canvi
de mil rumors.
Sang seca,
en la perfecta
terra seca.
Vuit flors,
en l'absurd
s'esguarden.
Gent i mussols,
esglai
a la caverna.
Temes i alcohol,
desitjats,
en tranquil.la cendra.
Una vida,
un instant,
un ciri.
Una mentida,
un comiat,
una mort.
Un principi,
un fil,
un desenllaç.
Una religió,
un profeta,
un cataclisme.
Una virtut,
una abundància
digna de viure.
Un poble,
en una intempèrie
del desastre.
Un invent,
una llavor,
un somriure.
Felicitat,
carrers,
i sortides.
EXPLICACIÓ
Aquest és un recull
de haikús entrellaçats
amb un toc de surrealisme.
La interpretació és lliure
per a cada lector/a
i són versets que no emmudeixen,
que van creixent i decreixent,
com a símbol d'art,
d'aquest art tan benvolgut.
Flor de nata,
transparent
melmelada.
Orxata de xufla,
vigent
al cobrellit.
Quadre instantani,
rere un vidre
oliós.
Cinquanta covardies
a canvi
de mil rumors.
Sang seca,
en la perfecta
terra seca.
Vuit flors,
en l'absurd
s'esguarden.
Gent i mussols,
esglai
a la caverna.
Temes i alcohol,
desitjats,
en tranquil.la cendra.
Una vida,
un instant,
un ciri.
Una mentida,
un comiat,
una mort.
Un principi,
un fil,
un desenllaç.
Una religió,
un profeta,
un cataclisme.
Una virtut,
una abundància
digna de viure.
Un poble,
en una intempèrie
del desastre.
Un invent,
una llavor,
un somriure.
Felicitat,
carrers,
i sortides.
EXPLICACIÓ
Aquest és un recull
de haikús entrellaçats
amb un toc de surrealisme.
La interpretació és lliure
per a cada lector/a
i són versets que no emmudeixen,
que van creixent i decreixent,
com a símbol d'art,
d'aquest art tan benvolgut.
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=2097476653)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.