Cercador
Adéus eterns (II) - Fins després
Un relat de: George BrownUn dubte, una mirada,
sense tenir clar el significat d'aquell moment,
respirant por per la incertesa
d'un futur fugisser,
abraçada d'esperança
sense cap resposta
per incomprensió.
Un dubte, una mirada,
paraules que no volen ser dites,
veritats amagades
per dilatar en el temps l'agonia,
pensament incoherents
volten l'ambient reflexiu
per acabar dient:
fins després'.
Un després etern
que s'allunyà amb somnis trencats.
Comentaris
-
Fins després - Comentari II[Ofensiu]brideshead | 13-05-2005
Primer hi he vist un adéu amorós, aquells que semblen eterns perquè fan molt de mal durant molt de temps, però l'he regellit diverses vegades, i m'ha produït sensacions diferents. Per mi podria ser un adéu a un amor, però crec que els teus versos delaten el principi d'un adéu per temença de la malaltia, de la mort propera..... i només pots dir, confusament,.... fins després....
I els somnis es trenquen quan, de prop, ens visita la mort i la incomprensió impedeix cap resposta...
"Un dubte, una mirada,
paraules que no volen ser dites,
veritats amagades
per dilatar en el temps l'agonia,
..."
Uns versos preciosos per expressar que la mort és aprop, que la temem, que no l'entenem....
De nou, tristesa feta poesia, i quina poesia!
Fantàstic George, de debò. -
Coneixements profunds[Ofensiu]ones i vent | 11-05-2005
El que ha estimat com tu
té coneixences
de les abismes i profunditats
que equivalen
el entusiasme i l'eufòria
que desperta
el reconeixement de algú altre,
el deixar que s'apropi i apropar-se
dintre del que es propi,
dintre un mateix,
dintre del altre,
el respecte pels dinamismes,
la paciència pel desconegut,
l'evolució del comú
sense acostumar-se,
i si cal... deixar marxar-se,
o si cal...deixar quedar-se...
Una trilogia de poemes molt encertades amb una dosis de tristesa pel que ha passat amb l'amor.
Bonic i molt sentit!
Ones i vent
l´Autor
![Foto de perfil de George Brown Foto de perfil de George Brown](/imatges_autors/31313.jpg?rnd=59838806)
36 Relats
250 Comentaris
75885 Lectures
Valoració de l'autor: 9.42
Biografia:
"Què escriure quan,el seny posseït pel
vici del sentiment,
fuig cec, vers un mur
de soledat infranquejable?
Només queden records
del naufragi d'un somni,
i els reculls, un per un,
com restes d'un tresor.
Car, són bocins del no-res.
Mira't a l'espill del mar,
al tocador de la lluna!
Allà veuràs qui ets,
veuràs que no ets,
pols d'una nit, més, ... univers.
I curiosament,
quan més entens
la imperfecció del moment,
més t'endinses per fer-lo,
més absurdament perfecte."