Cercador
Us han regalat mai la Tour Eiffel dins d'un sabonet? (Secrets)
Un relat de: aldixLa ciutat de les llums i de l'amor... París és París. I és meva, amb tots els seus elements: el regust de carbonet dels carrers humits, l'olor de mantega en brioixos i croissants, els sons d'acordió que acompanyen els "oh lá lá", els "bonjour" o fins i tot els comiats indefinits a la vora del Sena. Però ara, París és per a mi, també, una Tour Eiffel descansant dins d'una bombolla de sabó, que alhora dorm a l'interior d'un coixí d'aire. Transparent. Brillant. Com la llàgrima que s'hauria hagut de precipitar, seguint el curs de la gravetat, en tenir a les meves mans un trosset de patrimoni de la humanitat. Però no vaig plorar... La immensitat del monument es va instal·lar dins meu en forma de felicitat, irradiant somriures i espurnejant il·lusions amb la mirada. Sobreeixia l'amor i la llum. Sobreeixia la gratitud en fer-me mereixedora d'una escuma tan valuosa. I per un instant, l'horitzó francès es va difuminar deixant pas als tangos d'Astor Piazzolla, la sensualitat dels ràpids i lents de l'Adios Nonino, amb el dramatisme d'una melodia absolutament delirant.
El poder "francòfon" m'absorví de nou i em retingué en un espai i un temps indeterminat... Em va regalar París, i el món va girar per uns instants al meu voltant com l'antic carroussel del Sacre-Coeur.
Comentaris
-
No, però...[Ofensiu]Unaquimera | 22-01-2007 | Valoració: 10
Curiós relat que barreja una certa dosis d'humor amb un toc innegable de tendresa i un polsim de melangia i obté un bon resultat gràcies a una prosa lleugera que flueix davant els ulls sense entrebancs.
M'has fet passejar per la Ciutat de la Llum, la Ciutat de l'Amor: he mirat dibuixos a la vora del Sena i quadres a la Place du Teatre, he menjat formatge i baguette a une terrasse i he passejat pels Champs Elisées, he pujat a la Torre i a l'Arc du Triomph, he frisat en els museus i en els palaus... oh, làlà!
Llegint el títol, t'he de dir que no, però si et fa servei tinc el pont de London dins una bombolla de vidre amb una nevada revoltada, i la Estàtua de la Llibertat dins una altra, amb pluja d'espurnes platejades.
Estic contenta d'haver-te descobert i estic segura que tornaré per llegir més coses teves.
T'envio una abraçada gran per celebrar la coincidència d'avui,
Unaquimera
l´Autor
![Foto de perfil de aldix Foto de perfil de aldix](/imatges_autors/230520.jpg?rnd=1501573403)
24 Relats
36 Comentaris
26756 Lectures
Valoració de l'autor: 9.52
Biografia:
1981, piano, televisió, desembre, París, lectura, margarides, música, amistat, mar i muntanya, 30, exigent, diaris, natura, Girona, negre, comunicació, gira-sols, viatges, Garrotxa, cafès, somnis... No som més que la suma de les petites coses que anem posant indefectiblement a la motxilla de la vida.Últims relats de l'autor
- Breu malson amfibi
- Retrat d'una dansa
- El gronxador
- Deliri sensorial
- Vine
- Oh, merda!
- El desglaç (fracàs)
- El camp de l'avi
- Us han regalat mai la Tour Eiffel dins d'un sabonet? (Secrets)
- El joc del pollastre
- Operació "El clau" (Venjança)
- Breu manual d'ús dels bons infidels (INFIDELITAT)
- El forat de les coses petites
- El Club (Venjança)
- Anhels