Cercador
Somnis...
Un relat de: GorwilyaM'agradaria ser un ocell per poder ser lliure i poder fugir volant a un lloc lluny d'aquesta societat depriment. Qui no ha somiat alguna vegada que era un ocell i marxava volant lluny d'aquesta societat? Jo ho he somiat i pensat milers de vegades, i és que si fos un ocell podria ser lliure i no estaria immersa en aquesta societat, la qual consisteix en una trista monotonia, cada dia el mateix. Els dies van passant i aquí res no ha canviat, tot segueix igual; els ignorants segueixen governant, les persones es preocupen per coses insignificants i deixen de banda els problemes importats que té aquesta societat, els rics segueixen sense compartir... Cada dia és la mateixa monotonia, res no canvia i els somnis segueixen sent somnis. Per això m'agradaria poder marxar lluny d'aquí i fugir d'aquesta societat depriment i trista. Hi ha gent que en comptes de fugir prefereix intentar canviar-la, però l'únic que aconsegueixen es perdre el temps, ja que tots els seus intens es converteixen en fracassos. El millor que es pot fer per escapar d'aquesta societat a la qual estem immersos és fugir, canviar-la sempre serà sempre inútil.
Comentaris
-
i tan...[Ofensiu]NoKia | 24-08-2005 | Valoració: 10
quans d cops aure pensat jo, vull ser lliure! o vull q em passi alguna cosa increible com als dibuixos animats, x trenca l dia a dia tan aburrit?? i esq cada dia es l mateix... O no! No poder canviar-la tens rao, po tmp podem fugir-ne!! aixi q millor viure la teva vida i q cadascu segueixi el seu rumb, passar-to l millor possible i ja sta!!
eis magrada mol aqesta tirada d comentaris q ens estem deixan Gorwilya!! jajajaja!!!
Un relat mol realista, q expresa ml b ls nostres somnis d llibertat, en un intent d millorar aquest mon tan... dolent? on vivim. M'ha agradat!! Un petooo!! ;) Mol bona nit!!
NoKia -
Sempre...[Ofensiu]bdjer | 19-04-2005 | Valoració: 10
Ens queda l'esperança de que algun dia les coses milloraran i sera més senblant al que desitjem.
Bé, et volia dir que a mi t m va agrada mol cunexet, i ke ja tenim les fotos am lalex i el santi!! (si no les tinguessim la dragaroja ja hagues fet una manifestació o algu xDD)
Si em dones el teu msn te les passo i ja posats parlem i tal :P O sino agreguem tu a bdjer_737@hotmail.com
Inga, dws wapa seguex scrivin k u fas mb!! ;)
Petons,
BDJER -
qui no ho ha pensat algun cop...[Ofensiu]Gerard Germain Gonzàlez | 18-04-2005
Molt ben descrit, m'ha agradat molt, encara que no estic d'acord en això de no lluitar... Però com que sé que no s'ha de confondre literatura amb realitat, no et fotré el sermó xddd.
Definitivament no havia llegit res teu, em sap molt de greu!! ara començaré ha fer-ho... bé ara no perquè estic a classe, però a partir d'ara...
Per últim, això de l'ocell m'ha recordat a Carles Riba, que va escriure just en el sentit oposat:
Que jo no sigui més com un ocell tot sol,
ales esteses sobre un gran riu
per on davallen lentes barques de gent que riu
a l'ombra baixa del tenderol,
(...)
Salut!!
gerard ^^ -
lluitar o fugir[Ofensiu]iong txon | 17-04-2005
Fugir? Pugem a l'Enterprise i ens n'anem a un altre món? Fugir pot voler dir evadir-se i això és una manera d'abandonar. No tenim gaire elecció. Tots abandonem alguna vegada, ens deixem arrossegar, però cal sempre tornar a aixecar-se i seguir la ruta.
-
T'haig de confessar...[Ofensiu]Ullets | 11-01-2005 | Valoració: 10
que aquests pensaments els tenim tots alguna vegada a la vida. Sobretot quan la vida en societat no és com havíem somiat, i està plena d'estúpides modes que seguir.
Que dir de la monotonia, penso que la monotonia neix en el ser, i que trencar amb ella, com molt bé diu el Biel, implica trencar unes pautes de conducta social.
Endavant amb els somnis, de fet és l'únic que ens queda, o el que aferrar-nos!
Mil petons
-
Per a mi[Ofensiu]Vicenç Ambrós i Besa | 06-10-2004
hi falta, crec, alguna cosa més al comentari de la Tiamat. Alguna cosa que sí s'entreveu al teu relat, i és que certament la vida se la fa un mateix, i cadascú es fa i es desfà la seva monotonia... però és que la societat, moltes vegades, d'aboca a la monotonia. I t'hi aboca sense que tu te n'adonis, gradualment, i com aquell que no vol la cosa et costa sortir d'aquest laberint. Rebel·lar-se, a vegades, és molt fàcil de dir, però costa aconseguir-ho. I crec que el que tu expresses en aquest relat, Somnis, és un imprescindible primer pas per arribar a la meta. I ho dic perquè demostres que te n'estàs adonant, que n'estàs adquirint consciència i que saps què t'està passant. La reflexió (acuseu-me si voleu en aquest sentit de conservador) és prèvia a l'acció.
Gràcies Gorwilya pel teu comentari a No m'espereu al meu funeral. Ara em disposo a llegir la teva bibliografia.
Salutacions,
Vicenç -
D'acord[Ofensiu]Biel Martí | 26-09-2004 | Valoració: 7
D'acord amb la Tiamat, penso que cada u es crea la seva pròpia monotonia i que, per tant, és ell mateix qui l'ha de trencar, encara que això pugui suposar trencar (també) normes de convivència social que, de fet, va posar gent com nosaltres abans que nosaltres.
-
si vols que et digui la veritat,[Ofensiu]Tiamat | 27-08-2004
crec que la monotonia no la fa la societat, sinó que la fa un mateix.
ningú t'obliga a anar a treballar cada dia, a menjar amanida per dinar i a fer regals per Nadal.
i si no s'hagués intentat mai canviar el món, jo, que sóc noia de 18 anys i estudio una carrera, no estaria aquí escrivint el teu primer comentari, estaria a una cuina fregant plats amb un nen estirant-me de les faldilles perquè encara té gana, mentre el meu marit (que per cert, no he triat jo, sinó la meva família), que guanya una merda i que només veig unes poques hores al dia (que gastem follant i tenint més fills), llegeix el diari amb els peus sobre el sofà, just abans d'agenollar-nos davant d'un Cris per assegurar-nos la pau eterna després de morts.
o sigui que no se t'oblidi mai! la teva vida te la fas tu, no s'hi val donar sempre les culpes als altres! si la societat és grisa, què cony, pinta-la! i si no tens ales, tranquil/a, segur que ara al setembre fan uns fasícles per muntar-les ;)
vinga, una abraçada i no desesperis!
Tiamat.
Valoració mitja: 9.25
l´Autor
![Foto de perfil de Gorwilya Foto de perfil de Gorwilya](/imatges_autors/15254.jpg?rnd=1588255668)
38 Relats
191 Comentaris
80410 Lectures
Valoració de l'autor: 9.70
Biografia:
Crec que aquest fragment em descriu:"Sóc com un llibre obert amb les paraules de les pàgines mig esborrades pel pas del temps... ja pots anar llegint que amb aquestes poques paraules que han quedat intactes no en sortirà cap frase que tingui sentit, només frases sense solta ni volta, amb les que arribaràs a la conclusió que millor llençar el llibre i comprar-ne un de nou. Doncs si, aquest llibre sóc jo, un llibre que quan el treuen del seu medi perd tota la lògica i no s'entén què és el què et volia dir o expressar de bon principi."
Com que tots els autors posen els premis que han guanyat... a mi també m'ha fet gràcia fer-ho... :P
2005:
-Segon premi del XXVIII Certamen literàri del casal de l'Espluga de Francolí. Obra: "Passat ocult"
-Primer premi del V Certamen literàri Campdevànol modelitat de poesia. Obra: "On ets?"
-Accessit del VIII Certamen literàri de la Font morta de Tona. Poesia: "Vida fugisera"
-Accessit del VIII Certamen literàri de la Font de ferro de Tona. Obra: "La història mai explicada"
Per si algun/a relataire vol quelcom:
gorwilya@yahoo.es
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
"La dragaroja em va encadenar i jo he passat la cadena a en Vicenç Ambrós i Besa i a la IluiN"
(descobreix què és "R en Cadena")
Últims relats de l'autor
- A la meva iaia...
- L'ampolla màgica
- Targeta vermella (gelosia)
- La venjança és un plat que es serveix fred (venjança)
- El follet, la lluna i les estrelles
- La fada de l'aigua
- Estrany?
- Si estimar és...
- Buscant el camí
- Solitud
- Cruel realitat
- L'inici del pas del temps
- Tornaràs?
- El camí de la vida
- Tot és com el vent