Cercador
Sóc jo damunt l'herba verda i mullada
Un relat de: GrocdefocAquell altre deia el que jo no podré dir mai, i ho deia amb la boca ben oberta, amb el so ben alt, i donava tombs amb els braços en creu i clamava als vents i, xisclant com una fera salvatge, deia i repetia "sóc jo, sóc jo damunt l'herba verda i mullada".
Aquell que no era jo, aquell que tan sols era ell i no un altre, continuava donant tombs i baixant per la vall fresca i una mica emboirada, i cridava "sóc jo, sóc jo", i els hi deia als núvols que arribaven i els hi deia als conills que s'amagaven i els hi deia als arbres que el saludaven i els hi deia als peixos que nedaven pel riu, quan al món encara hi havia peixos al riu i ocells als arbres i núvols al cel i herba fresca, verda i humida a les valls.
D'altres éssers humans en veure'l tan feliç, només amb els seus peus damunt la terra, només amb els seus braços estesos i donant tombs com una baldufa, gaudint de l'aire, del paisatge, d'ell mateix..., tots esporuguits anaven contemplant com aquell que cridava "sóc jo, sóc jo" li apareixien branques i branquillons pertot els cos i una cua escatada de peix lleuger i plomes blanques i negres com les ales dels ocells i com, a poc a poc, menjava herba verda i mullada com un conill i aprenia a volar com un núvol... no sabien què pensar i reien com uns híbrids acabats de nàixer que no saben ben bé què passa.
Aquell que no era jo, aquell que tan sols era ell i no un altre, continuava donant tombs i baixant per la vall fresca i una mica emboirada, i cridava "sóc jo, sóc jo", i els hi deia als núvols que arribaven i els hi deia als conills que s'amagaven i els hi deia als arbres que el saludaven i els hi deia als peixos que nedaven pel riu, quan al món encara hi havia peixos al riu i ocells als arbres i núvols al cel i herba fresca, verda i humida a les valls.
D'altres éssers humans en veure'l tan feliç, només amb els seus peus damunt la terra, només amb els seus braços estesos i donant tombs com una baldufa, gaudint de l'aire, del paisatge, d'ell mateix..., tots esporuguits anaven contemplant com aquell que cridava "sóc jo, sóc jo" li apareixien branques i branquillons pertot els cos i una cua escatada de peix lleuger i plomes blanques i negres com les ales dels ocells i com, a poc a poc, menjava herba verda i mullada com un conill i aprenia a volar com un núvol... no sabien què pensar i reien com uns híbrids acabats de nàixer que no saben ben bé què passa.
l´Autor
![Foto de perfil de Grocdefoc Foto de perfil de Grocdefoc](/imatges_autors/734502.jpg?rnd=130733603)
31 Relats
146 Comentaris
43368 Lectures
Valoració de l'autor: 9.73
Biografia:
M'agrada llegir i escriure, dibuixar i pintar.I des de sempre he escrit, crec que des d'abans de nàixer (els meus avantpassats també els hi agradava escriure i pintar).
La resta de coses que podria dir, les he intentat resumir en el primer relat que he enviat a RC: "Autoretrat a colors".
En la meva pintura i que adorna el principi de la presentació (titulada "Carnaval"), hi manca un rostre... Crec que, amb l'escriptura, encara intento donar-li forma i trobar sentits.
M'hagués agradat estudiar molt més qualsevol aspecte de la llengua i la literatura, però les circumstàncies personals i laborals no m'ho han permès i ho he fet a la meva manera i quan he pogut: aprenent de mestres particulars i en un taller d'escriptura.
Sóc conscient de que sóc molt lluny de qualsevol cim.
Em va costar molt decidir-me a fer la meva primera exposició de dibuix i pintura.
Amb l'escriptura, encara dubto molt més, ja que a les paraules els hi tinc molt de respecte. Dins la meva gran ignorància sóc exigent, però m'he decidit a llençar-me a l'espai en trobar aquest web... perquè crec que si no és així no ho faré mai.
Un savi va dir que tot el que es posseeix no s'hauria d'atresorar sinó que s'hauria de donar.
El meu correu és a la vostra disposició.
grocdefoc@hotmail.com
I els meus blogs:
http://des-de-dalt-del-turo.blog.cat/
Últims relats de l'autor
- Ales
- El gris i l'espasa
- 28 d'abril... plou, plou... i jo escolto música celta
- L'Ambient
- Sóc jo damunt l'herba verda i mullada
- Petites meravelles
- 6 x 7 = 42 rajoles
- De somnis: 3 - No tenir històries per a explicar
- L'Hotel de les Lletres
- Jugant amb la calor i les hores de la tarda
- Fulls Folls: La dansa de la imaginació
- Sense cap i sense peus
- A vegades dubto
- Fulls Folls: 4 - L'ampolleta d'hores
- Anar coix