Cercador
Perdona'm amor
Un relat de: Toni Viadé i MorenoHola amor. Sí, ja sé quina hora és. Però és que vull parlar amb tu d'una cosa important. Bé, de fet, més que voler-ho, ho necessito, amor. Que hi ha quelcom dins meu que m'estanca l'aire que respiro i fa pastosa qualsevol beguda que ingereixo. Quelcom que, des de fa setmanes, converteix les meves nits en malsons encadenats. I és que m'he estat portat malament, molt malament. És a dir...buf...perdona que em costi tant de treure-ho, amor, però és que no m'és gens fàcil explicar-te el que t'he d'explicar. Perquè el que t'he de dir no és res del que me'n senti org1ullosa. Tot al contrari, m'avergonyeix i sé que et cabrejarà molt, moltíssim, segurament fins al punt que em fotràs les claus del pis pel cap i la porta als morros. Podria callar-m'ho, sí, i de fet això és el que em diu que faci la Míriam. -Tu calla, Carlota, i deixa que passi el temps. Que un mal moment el té qualsevol dona i els mals moments tal com vénen s'esvaeixen- Però jo seré una mala pècora però no una hipòcrita i ja saps el que penso de les relacions, amor. Que són com una taula i s'aguanten amb les quatre potes del respecte, la tendresa, la sinceritat i el bon sexe. I que si en falla una, la sinceritat en aquest cas, la relació cau pel seu propi pes i deixa de servir per acumular-hi instantànies de felicitat i mapes de futur...Sí, sí, amor, aniré al gra. Però és que m'està costant tant fer-ho. Però ho he de fer! I fer-ho ja, que estic apunt de rebentar !. De fet, sóc conscient que, quan t'expliqui el que t'he d'explicar, serà la nostra relació la que esclatarà en mil bocins i, que em convertiré en la persona més desgraciada del món. Cada matí podré continuar mirar-me al mirall, això sí, però en ell hi veuré el rostre de la infelicitat. Sí, amor sí; al grà. A veure, ¿per on començo?...Sí, per aquell diumenge al mig dia d'ara farà uns tres mesos, al club de tennis. Em refereixo al dia que us van eliminar als dobles del campionat social, el dia que jo em vaig quedar prenent el sol i bevent vermuts a la terrasseta del Tennis. Saps de quin dia et parlo? Sí? Perfectament? Que vagi al gra, oi? D'acord, doncs al grà, amor, al grà...A veure...doncs resulta que ell...ell hi era allà...allà on tot va començar...a la mateixa taula on el meu tedi acumulava pinyols d'olives naufragades en Martinis. Ell, sempre tant seductor, tant temptador, tant modern. Què de qui estic parlant? Doncs del mòbil. De qui et pensaves? Però no m'interrompis, que tot plegat ja és prou complicat per mi. El que et deia, amor...que resulta que ell era allà tant seductor, temptador i modern i, ja sé que no tinc ni excusa ni perdó, però no vaig poder resistir-me a agafar-lo i a repassar-ne tots els seus arxius. Les trucades fetes, les rebudes, les perdudes...les fotos, les cançons, els vídeos i també els SMS's. Els rebuts i els enviats. Sí amor sí, els SMS enviats per tu. Perquè estic parlant del teu Nòkia IN-2FL. Però aquí no va acabar la cosa, al contrari, que des de llavors s'ha anat complicant. Resulta que durant aquests dies m'he estant convertit en una addicta. A què? A xafardejar-t'ho tot i a tota hora. M'espero a que t'adormis o aprofito que t'estàs dutxant per mirar la llista de les teves trucades, el teus correus electrònics, la teva agenda, cartera, maleta de la feina,...no, no, no amor, si et plau, no et posis així que prou que ho sé. Que sóc conscient que no està bé el que he estat fent i que també penso com tu; Que són actes de desconfiança totalment immadurs, inadequats, mancats de qualsevol ètica i plens de molta molta gelosia. I, sí amor, em mereixo que em deixis, perquè sabia perfectament el que signifiquen per tu els valors de la confiança i la privacitat. Sé que marxaràs, que desapareixeràs de la meva vida per sempre més...però, però..."snif"...però, però fes-ho ràpid, fill de la grandíssima puta! Que jo no puc estar amb un home que segueix follant-se la seva ex....amor !
Comentaris
-
mOlt bO!![Ofensiu]Seny i Rauxa | 11-11-2007 | Valoració: 9
M'ha agradat molt!
M'ha enganxat, i el gir de lo del mòvil m'ha fet somriure,, jO pensava que li acabava de fotre els cuernus... Crec que el novio s'haurà quedat amb un pam de nas i ella, ben satisfeta, lo de la taula m'agrada, de fet, es cert.
vinga petOns :)
-
...[Ofensiu]gypsy | 11-11-2007 | Valoració: 10
el títol irònic enganya al lector.
Crec que és bastant horrible enganyar a la parella, tant horrible com xafardejar fins al límit la vida d'un altre. Potser hi ha gent que demana a crits ésser enganyada. I és clar, jo mai no m'atreviria a jutjar el per què d'un engany. El món de la parella és molt complexe i sovint cada un d'ells dona la seva versió, normalment esbiaixada per la pròpia subjectivitat.
Suposo, que aquest, és sempre un tema de dos, els demés hi sobren. Malgrat que a la gent li encanta el safareig. Potser tenen una vida avorrida.
:)
Un bon relat! -
Final sorprenent[Ofensiu]mimí | 11-11-2007 | Valoració: 9
i de la vida quotidiana. Felicitats pel teu relat
-
carai!!![Ofensiu]ATZAVARA | 24-10-2007
AMOR! Sento molt tot això que he fet, però marxa!...marxa ben lluny!! Ah!! I no tornis!
M'agradat molt! M'ha arrencat un riure! Que sempre va bé! En aquests temps plens d'amor! Juas!
Segueix escrivint així, amb aquest estil propi.
Una airejada!!!
Atzavara.
-
Temptador[Ofensiu]karlesx | 23-10-2007 | Valoració: 10
Jo també he pensat de caure en la temptació i fer una ullada al mòbil alié, pero potser per por, per por a esclavitzar-me a fer-ho cada dia no ho faig. Perque prefereixo confiar, que viure cada dia pensant en si em trobaré alguna cosa inesperada i desagradable, seria un massoquista si ho fés.
Ara bé, com és que la seva millor amiga li aconsella que guardi sil.lenci si sap que la està enganyant? -
.....[Ofensiu]Sonyes | 23-10-2007 | Valoració: 9
m'he quedat de pedra al final!
-
La realitat pot[Ofensiu]RATUIX | 23-10-2007 | Valoració: 9
superar tota ficció. I aquest cas podria ser patèticament real. Amb tot el dolor que hi ha dins el relat. Inclús amb el somriure tort que m'ha quedat en llegir-lo.
-
m'encantaaaa[Ofensiu]carlota25 | 23-10-2007 | Valoració: 9
Gràcies per mostrar-nos les petites coses importants de la vida... i que tots tenim una Carlota a la nostra vida
Valoració mitja: 9.29
l´Autor
![Foto de perfil de Toni Viadé i Moreno Foto de perfil de Toni Viadé i Moreno](/imatges_autors/474483.jpg?rnd=35921255)
27 Relats
184 Comentaris
50813 Lectures
Valoració de l'autor: 9.44
Biografia:
La ficció emociona quan es barreja, ni que sigui una micona, amb la realitat.(tovimo@msn.com)
Últims relats de l'autor
- La meva Poderosa Afrodita
- Ell, ella, ells dos durant aquell petó
- Un parell de vertaderes històries més de com va començar i acabar el món
- En Joan i na Joan
- Em sembla que ja sé perquè les dones diuen no quan volen dir sí
- Ànimes en pena
- El compitor de "Sa pubilla"
- Un breu i típic bestiari encadenat
- Paaam!
- Què et sembla si deixes de treballar i intercanviem gens?
- Bona tar(d)a senyor doctor
- Secret legal
- L'escriptor amateur i l'escriptor consagrat
- Perdona'm amor
- "Frost singles of the world": Unim-nos i salvem el planeta