Cercador
Mobles barats d'Ikea
Un relat de: lluisbaEl cel ferit pels avions
i a la terra, verins. Dins del meu cos
diminutes toxines convidades
i el cendrer ple de burilles. No ens hem organitzat
massa bé, al capdavall. Admiro els animalets
que viuen i fan l'amor i mengen
i amb poca cosa en tenen prou. En algun moment
ens hem equivocat. I ara ens calen pindoletes
de colors per anar tirant, to just.
Mobles barats de l'Ikea, cotxes llampants,
pantalla plana, emapetres, telèfons,
sabates xineses que imiten pell.
Mentre espero que el semàfor es posi en verd
em sembla que veig mirades molt cansades
i el sol, ara que ve l'estiu, arrenca del carrer
una pudor de quitrà necessari. El més fotut de tot,
però, és que no sé dir-te que t'estimo,
com si alguna toxina (nicotina, cafeïna, qui sap)
hagués fet un nus petitó però sòlid
que ofega uns quants mots. De poc serveix
escriure poemes i enviar-los
per la línia telefònica si no sé fer
l'essencial. Hauria de canviar.
Comentaris
-
Cada dia [ a contracor de vegades ] fem canvis.[Ofensiu]Antonio Mora Vergés | 12-02-2008
Hola;
Això de relativitzar-ho tot està bé.
Hi ha com sempre un petit problema.
Res te importància !
De tota manera com et dic al començament, cada dia fem canvis.
Fes la prova. Torna a llegir els teus primers versos.
-
Saps què?[Ofensiu]Carme Cabús | 10-11-2007
M'agrada molt com ets capaç d'enumerar la realitat que ens comforma. Però aquestes són només del peces d'un decorat. Qualsevol ésser viu, aquí dintre, les transcendeix. Cap d'aquestes coses no ens protegeix, només són una referència útil, però mai poden susbtituir cap batec de vida, ni hi podem quedar reduïts.
Què haura de fer el protagonista de la teva història? Canviar, diu? Coi, si que està disposat a arricar poc, no trobes? Potser hauria de deixar de témer allò que tem?
Bé, això és el que m'ha suggerit el teu text, que no té final, perquè el mateix protagonista vol que la narració empenyi cap endavant i continuï.
Penso que ets un gran narrador. -
últimament[Ofensiu]Massagran | 31-07-2007
Jo també pateixo, últimament, l'enfermetat de trobar-me, de cop i volta, mirant al meu voltant des de fora del meu cos...M'adono que he perdut la capacitat de l'essencial, jo la tenia i m'ha caigut pel foradet dels pantalons...
Últimament genero dosis de mala llet que rebenten exageradament en atacs hostils a qui gosa plantar-me cara en les minúcies de la vida...
Una empenta a qui camina massa lent, un cop de volant a qui va pel carril bici, un dit del mig al conductor que m'apropa massa el morro del cotxe, un moc farcit de paraules conceptualment inintel.ligibles per la massa humana a qui intenta fer veure que no em veu, un cop de mirada i un cop de cap a qui gosa fer una broma que no trobo de bon gust, una resposta carregada de ràbia continguda a qualsevol comentari que considero fora de lloc...
Últimament em surten les coses molt malament, vull dir que mai m'havia importat tan poc no somriure a un altre.
Últimament també em sento més sol, més incomprès que mai.
Últimament em fa l'efecte que si desapareixo només se'n adonaria ma mare tot i que no li faig gaire cas...
He de canviar però estic cansat d'haver-me de cansar per ser feliç...
I malgrat tot sóc un paio optimista (té conya que ho digui en l'últim paràgraf) però és així, i que sempre he venerat la Vida i l'alegria per damunt de totes les altres coses...M'estaré fent gran? -
Sé que queda molt malament comentar-se a sí mateix[Ofensiu]lluisba | 06-06-2007
Però no em puc estar d'afegir una nota, que a algú li serà indiferent quan ho llegeixi i a d'altres els post agradar.
El poema és una mena de comentari a un del mestre Rilke. El títol de fet, és ja un plagi, ja que prenc el sintagma nominal i el trasllado: Tors arcaic d'Apol·lo (del Rilke) esdevé Mobles barats d'Ikea. I la darrera frase de l'autor és "Has de canviar de vida", o més o menys, en funció de la traducció. Si a algú el diverteix aquest joc, ho celebro. -
sinceritat[Ofensiu]ANEROL | 06-06-2007 | Valoració: 10
valoro aquesta sinceritat i capacitat de mirar al teu voltant i els teus sentiments i la manera tant planera com ho plasma en aquest poeme-anti-poeme. Molt , m'agrada
-
poema d'amor?[Ofensiu]gypsy | 05-06-2007 | Valoració: 10
de realitat? un excés de realitat potser?, les sabates imitació de pell, el semàfor... dona sensació de brogit urbà i una mica fred i inhumà, potser tal i com és la ciutat, ni més ni menys. Al bell mig d'això, intentar dir un t'estimo, és gairebé una proesa.
Una proesa més o menys reeixida, voler fer d'aquesta estructura estranya, poema urbà, sense ínfules romàntiques, sense barroquisme.
M'agrada l'estil diferent, la gent que innova.
Potser no hauries de canviar, potser la resta hauria de canviar o potser acceptar-ho tot tal com ve i no canviar res, tan sols mirar-ho, i si ens és possible reflectir-ho en una cadena de mots mitjanament coherent!..
M'ha agradat llegir-te!
gypsy -
m'agrada com dius les coses[Ofensiu]maite masachs vendrell | 04-06-2007 | Valoració: 9
fas un repas molt directe de om es "viu avui" viu entre cometes, anyoro la carn feta en la cuina de llenya , ... quan no havien telfs. inalambrics, ni cameres que et vigilen pel carrer, etc. SOC DEL (SEGLE PASSAD) ....
-
ginebre | 04-06-2007
"De poc serveix
escriure poemes i enviar-los
per la línia telefònica si no sé fer
l'essencial."
Quina gran veritat!
M'agrada molt. Solament em sembla estrany la forma de poema, de "renglons curts". Fa més per una petita prosa.
Salut! -
delicat i profund[Ofensiu]maitetxu | 03-06-2007 | Valoració: 9
Un poema que diu moltes coses de cop sense abusar de formalismes, gens pretensiós i molt delicat. M'ha semblat escrit per algú que sent realment el que diu, una reflexió sincera
Valoració mitja: 9.67
l´Autor
![Foto de perfil de lluisba Foto de perfil de lluisba](/imatges_autors/400383.jpg?rnd=747790335)
77 Relats
390 Comentaris
97279 Lectures
Valoració de l'autor: 9.25
Biografia:
El novembre del 2006 em vaig estrenar a Relats en català. No sóc gaire constant ni gaire assidu. Llegeixo, comento una mica. Miro el fòrum de tant en tant, però n'entenc ni un borrall. Intento fer contes de por (o d'inquietud, que diuen), algun poema improvisat...Pel novembre de 2008, però, junt amb d'altres companyes i companys, vam iniciar un blog on ara hi poso els meus textos. A RC hi entro i miro, i molt ocasionalment demano penjar alguna cosa.
El nostre blog (per si vols) és:
http://riellblvd.blogspot.com/
Últims relats de l'autor
- Neurona Zero, Fórmula U
- Escriure menys, quasi-comiat de RC
- Anna a Son Binidalí
- Tríptic del Che-3. Poètica de l'odi
- Tríptic del Che-2. El sonet del càncer
- Tríptic del Che-1. M'ofereixo per morir a Playa Girón
- Voleu d'una vegada
- Fotré el darrer calau davant de Déu (Sonet sonat)
- El senyor José Montilla, abans de Barak Obama
- Pijama d'esperma (el dur aprenentatge de l'amor)
- Sóc en Joan de la Casa gran (nova oda a la pàtria)
- Estimar Catalunya (i també Liechtenstein)
- Maria Magdalena duia un Kalashnikov. No perdem la fe
- Santa Maria Lèsbica, recorda't de nosaltres, els mascles de la terra
- Aparició de Jesús en un semàfor en roig