Cercador
Les àvies també tenen aventures
Un relat de: JosocUs n´explico una. Resulta que quan l´àvia Mary va anar al seu CAP per la revisió anual, li van dir que hi havia un servei gratuït de podologia, especial per als diabètics. Li van donar una petita llista de noms, amb els corresponents telèfons. Ella va buscar les més properes al seu domicili. En va trobar dues. A la primera que va trucar li van dir que no podien donar-li torn fins al cap d´un mes. Va trobar que era molt esperar, ja que li feien mal els peus. Just li tocava ja la que anava, usualment, cada dos mesos, només per tallar-se les ungles. Va trucar a l´altra de les dues que havia triat. L´havia deixada per segona perquè va veure que era en un segon pis. Va pensar que si no hi havia ascensor...en lloc de telefonar va anar-hi personalment. Sí que hi havia ascensor, però peculiar. Tenia un paperet enganxat al costat del botó que deia: “Espereu que el llumet parpedegi i llavors obriu la porta”. Així ho va fer, es va obrir i va entrar. Dintre hi havia un altre paperet amb el mateix text. L´ascensor va pujar al segon pis... però la porta no es va poder obrir! Què podia fer l´àvia Maria, a més d´espantar-se? Va prémer allà on diu que es truqui en cas d´avaria... i res... al final passats uns minuts, enervants, va prémer el botó de baixar i aquest va obeir i va arribar a baix. La porta es va poder obrir. I ara, què? es preguntava, ella. Va decidir pujar a peu, tot i que anava amb bastó. Va arribar esbufegant i nerviosa, al lloc on pretenia arribar, tot preguntant que caram passava amb aquell ascensor. La noia que la obrir, a la consulta i que l´atenia, li parlava d´una porta. La Maria no l´entenia. Quina Porta? Que per quina havia entrat. Si només n´hi havia una, al carrer, de porta d´entrada! Doncs resulta que, a l´ascensor n´hi ha dues!: una davant per entrar i una darrera per sortir (!!!). Això aclarit, li va preguntar pel motiu de la seva visita i llavors va resultar que, justament aquell any, havien decidit deixar de prestar aquest tipus de servei, adherit al CAP.
Comentaris
-
Aventures quotidianes[Ofensiu]Montseblanc | 09-12-2020
Un relat que, per desgràcia, descriu la pura realitat. De vegades la vida quotidiana es converteix en un laberint. Vivim en un món deshumanitzat que no sap (o no vol) donar respostes vàlides a qui les necessita.
-
Grans aventures.[Ofensiu]SrGarcia | 24-11-2020
Un relat bonic i amb molta ironia. Com més grans ens fem, les aventures que vivim cada vegada s'assemblen més a la que descrius tan bé.
-
Quantes aventures![Ofensiu]Materile | 22-11-2020
Tenim una societat jove que no entén els avis.
Pobra àvia Mary! A la seva edat, ves a saber quina, fer-li fer aquesta "gimcana", pobre cor!, com si no hagués bategat prou...
Un relat deliciós!!! Ens has fet esperar molt, estimada Josoc. Me n'alegro molt!
Una abraçada,
Materile
-
Una pregunta...[Ofensiu]Joan Gausachs i Marí | 22-11-2020
Una pregunta... Quan va baixar, després de la anul·lació del servei, va recordar que entrava per una porta i havia de sortit per .a porta de l’altra costat?
—Joan—
l´Autor
![Foto de perfil de Josoc Foto de perfil de Josoc](/imatges_autors/391937.jpg?rnd=244705068)
129 Relats
525 Comentaris
123419 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83