Cercador
Inversemblant història de l'escletxa de l'aurora
Un relat de: rnbonetEl fet que vull contar-vos s'esdevingué en temps llunyans, allà a una petita illa grega. Començà i acabà un dia quan, per aquells indrets, Eos, l'aurora dels dits rosats i els pits erectes, li va demanar a Heracles, -altrament dit Hèrcules pels romans-, aquell del bastó i de la dotzena de feines, que la consolés d'alguna manera o forma.. El semidéu, que en aquell precís instants acabava el treball onzé -a saber: apoderar-se de les pomes d'or del jardí de les Hespèrides- i remugava com baixar al inferns i fer-se amb el gos guardià, per acabar d'una punyetera vegada amb el càstig imposat, no li va fer gaire cas. L'heroi, una mica fava, -encara que la fava la tenia forta i d'aquí la petició aurorenca-, no va esbrinar massa bé, possiblement, allò que la bella Eos li demanava. De debò, estava clar, claríssim: la senyoreta li pregava un favor que, molt de temps després, els aragonesos farien famós en una jota. -Qui no se'n recorda de "La Dolores"?-
Fins i tot, l'aurora dels dits rosats li va recitar el seu poema, amanit especialment per aquella ocasió, i acompanyat d'harmoniosa melodia a l'arpa: (Traducció del qual ha fet l'autor del grec clàssic, encara que molt apressadament i és per això que demana disculpes de bell antuvi. I les demana també si les subsegüents paraules fereixen la sensibilitat -com s'acostuma dir ara- d'alguna benvolguda lectora. Cal però, fer patent que l'illa en qüestió era just al costat de Lesbos -perdó genuflexionat, demane ara; ídem d'abans-).
L'escletxa
partida
quatre llavis té.
Ben segur que ho sé!
Que què diu el déu?
Que no encertaré?
Comptem-hi,
llavors,
del quatre
fins l'u:
un llavi major,
un llavi menor,
(aquest
trau
central
pel
compte
no es té;
doncs
de llavis
parlem,
que no
de clivells)
i un altre menor,
i un darrer major.
Ben just que n'està;
que quatre n'hi són!
Però aquell Heracles, malgrat la fortalesa i el bastó, era beneït. O quasi. No pispava la gens indirecta i començà a dir-li "no-sé-què" d'allò de la vida, les circumstàncies, l'ésser i el no res, ...
(Un parèntesi, entre parèntesi. L'autor creu que es va embolicar un poc entre Ortega i Gasset, i Sartre. No obstant, com que encara no existien aquestes persones, podrem perdonar-li-ho. I afegim, per aclarar les coses: potser hagués estat millor citar-li a Schopenhauer i Nietzche, al mateix temps. Una espècie d'empanada, digam. Al meu paréixer, la senyoreta Eos ho hagués tingut més clar. S'ha acabat el parèntesi).
El cert és que, quasi a la fi de la perorada, al semidéu li va venir un bri d'intel·ligència, va albirar una llumeneta -llunyana, ben cert- al cervell, i pensà: "Aleshores, potser, com diu l'aforisme, "la fava la figa la fot"?".
I no havent més assumptes què tractar, li va fer cas a la dita -al refrany- i a l'altra dita -l'aurora- ...i obrà en conseqüència. Que era allò, -simplement, com vosaltres heu comprès- el que demanava la xicota.
Comentaris
-
Està bé, està bé...[Ofensiu]Unicorn Gris | 13-01-2007 | Valoració: 9
No estic segur d'haver-lo entès, però alguns trossos m'han agradat molt...
Et poso una bona nota.
Jo de tu, si vols un consell, provaria de fer més coherència interna als relats. Crec que així podria ser més fluid, i milloraries.
Apa, salut!!! -
que divertit![Ofensiu]quetzcoatl | 07-10-2006
Hola maco!
No t'havia llegit aquest relat i em sembla maquíssim. La complicitat entre l'autor i el lector és tanta que sembla que expliquis l'anècdota tot fent un cafè, però sumant-hi tot el lèxic divertit que et caracteritza (en aquest moment la lectora es pregunta si realment l'autor parla així!).
Sempre em fas somriure. Gràcies i felicitats!
m -
"en un lloc de la "taca" o de "la pompe a air"... [Ofensiu]Capdelin | 18-01-2005 | Valoració: 10
... el nom del qual no vull recordar-me..." sí, sí... l´estil d´aquest relat... rm recorda a Cervantes... aquell estil barroc, picaresc, ple de parèntesis, d´explicacions complementàries, suplementàries, alimentàries ( què collons dic, ara! )... aquell humor socarró, que insinüa però no acaba de dir, que in dica però no subratlla, que li fot, però amaga, amb frases llargues que empalmen amb altres i que el lector mor a mitja lectura per falta d´oxigen... sí, sí... és que tio!!! estàs a tot arreu: a Grècia, a Roma, a un poblet que no té nom... i aviat ens sortiràs amb "una fòssil titola trobada a can Pixa a la Vall Quaternària" je je je
fantàstic!... és difícil escriure així... s´ha de tenir un POU ( com ja t´he dit en un altre comentari ) de recursos acumulats amb milers d´anys de lectures... i altres recursos que es porten en les neurones de naixença...
una abraçada amic... m´has tornat a sorprendre una altra vegada!
una abraçada...
per cert... "quants conys de llavis, no?" ( mai més ben dita l´expressió )
PD. ( petita observació ) em sembla que en lloc de "beneït" ( de benedicció) ... hauria de ser "beneit" ( ximple ) em sembla, eh? -
Relativament[Ofensiu]Biel Martí | 17-01-2005 | Valoració: 8
Relativament confonen els tants i tants parèntesis, amb comes i punts i comes inclosos dins els mateixos, que fan que el lector no sàpiga si llegeix un text o un cúmul d'acotacions, i això que la història és interessant i ben explicada. Jo sóc la Eos i l'engego a dida el tros de pallús aquest, i sóc l'Hercules i poc que hauria badat, catxumdena.
Biel. -
Gràcies![Ofensiu]Mon Pons | 15-01-2005
Gràcies altra vegada pel teu comentari. Bé, em dius que no et consideres escriptor però jo penso que qui escriu, o qui s'atreveix a escriure, té algunes possibilitats de ser-ho i jo estic al mateix nivell que tu, encara que no t'ho creguis. La teva escriptura m'agrada i em diverteix i això és molt important, no creus? Per tant, seguiré llegint-te.
Una abraçada!
Valoració mitja: 9.25
l´Autor
![Foto de perfil de rnbonet Foto de perfil de rnbonet](/imatges_autors/2860.jpg?rnd=2039526132)
273 Relats
1590 Comentaris
361626 Lectures
Valoració de l'autor: 9.76
Biografia:
Tururú, turrruuuurrúrúrúrú!ES FA SABER
A TOTHOOOM
QU' AQUEST RELATAIREEE
NO S'ENFADA NI ES CABREEJAAA
PELS COMENTARIS
ADVERSOOOS
ENCARA QUEEEE
ESTIGUEN FEEEETS
AMB MALA BAVAAAA.
Tururúu!Turrurú!
*********
rnbonet ha tingut fills i ha plantat arbres. Ara, entre altres assumptes i dèries, es torba escrivint. Punt i apart. Format en llengua forastera, "por justo derecho de conquista" i "por el imperio hacia Dios" -com tots els seus congèneres a la mateixa època-, utilitza sempre per escriure aquella que li era pròpia, -és a dir, la present- per allò de la identitat i els orígens. I possiblement -caldria un psicoanàlisi seriós- per fer la guitza a la "classe dominant" del seu País. Potser. Punt i apart. Es considera agnòstic i crític, còmic i tètric, dàtil i fútil, pràctic i teòric, bàquic i anàrquic... i tots els mots plans amb titlla que vulguen vostés, i algun que altre d'esdrúixol. Quan es posa filosòfic -cosa que sol ocórrer si li toquen els testets o les barjoles- busca amb un cresol el trellat perdut per tanta gent del país, per tal de retornant-lo al seu poble -abans de fer catúfols totalment-, i veure si aquest esdevé d'una punyetera vegada un poble normal, en un país normal. S'hi cansa aviat, però. I abandona fins l'altra tocamenta. Mentrestant, ritme, paisatge i mesura. Amb qualque excès escaient, oportú. Què li anem a fer! Som de carn! Punt final.
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
EmmaThessaM en va 'encadenar' i jo he passat la cadena a "Ada Bruguera Riera" i a "Arbequina". I a "La banyeta del badiu", i a "Biel Martí".
(descobreix què és "R en Cadena")
*¿ I si visitàreu aquest
maridatge?
Un intent de col·laboració amb gent propera. I d'RC!
Últims relats de l'autor
- Jaumet ...i el més enllà
- Aquell que caminava
- CURSA
- Bonancenc
- MISTERI A L'ERMITA (2ª part) Relat escrit a 8 mans -Mena, Akeron,deòmises,rnbonet-. I il·lustrat a 4 mans -brins i jo mateix-
- MISTERI A L'ERMITA (1a. part) Relat escrit a 8 mans -Mena, Akeron, deòmises i rnbonet- . I il·lustrat a 4 mans -brins i jo mateix-
- Paradisos
- "SERRA DE MARIOLA, TOTA FLORETES"
- Dos de l'any
- L'armari
- Taula del huit
- De cognom, Lleonard
- Esculpint menhirs
- LA VENEDORA DE CLAUS .Relat clavat a deu mans: Mena, Akeron, Lecram, lisboa i rnbonet)
- l'EmaHac