Cercador
Autoestop [2]: Des de la cruïlla
Un relat de: rautortorCaminaria fins a la gasolinera, vaig pensar, confiant que allà hi hauria més possibilitats de trobar un transport que em portés fins a contrades més conegudes.
Es veia molt poca gent pels camins i, a sobre, ningú no es molestava en mirar-me si em creuava amb ells. Per això, vaig optar per no preguntar, tot i el meu desconcert respecte a aquella gent i al lloc on em trobava. Pel que semblava, els forasters no els fèiem gràcia, cap, ni una.
Mentre caminava es va sentir el xiulet d’un tren. Sense pensar-m’ho i a cop calent, vaig decidir d’agafar-lo, d’assaltar-lo, millor dit, a l’estil dels rodamóns que havia vist a les pel·lícules.
Em vaig posar a córrer. El comboi estava allà, aturat a l’estació. Era un mercaderies. Excel·lent! A més, tot just a la sortida s’iniciava un lleu ascens de les vies. Per tant, seria relativament fàcil accedir a algun dels vagons.
Dit i fet. La vella locomotora a gasoli hi va ajudar mentre esbufegava costa amunt. Tot d’una, vaig saltar a l’escaleta d’un vagó de fusta i en un tres i no res era a dalt. Vaig respirar profundament, entusiasmat amb la nova aventura, malgrat la migradesa dels meus diners i de la targeta a punt de fer figa. Maleïda festa! Per un moment, vaig pensar en els de casa. I immediatament m’ho vaig treure del cap. Com que sempre tornava, ja s’hi havien acostumat.
Un cop dins i a pesar de la foscor, de seguida em vaig adonar que no estava sol. Vaig encendre la llanterna... Allí, asseguts a terra i mirant-me fixament hi devia haver, pel cap baix, una dotzena de persones més.
Comentaris
-
Jornada ARC del Microrelat en Català[Ofensiu]Agrupació.Relataires | 17-10-2017
Jornada ARC del Microrelat en Català
Biblioteca Esteve Paluzie - Associació de Relataires en Català
Dissabte, 21 d'octubre de 2017
[ Inscripcions ]
-
Enhorabona![Ofensiu]Agrupació.Relataires | 15-06-2017
Benvolgut / benvolguda relataire:
Enhorabona! El teu relat ha estat seleccionat, pel jurat d’autors i d'autores de l'Associació de Relataires en Català, com a finalista del VII Concurs ARC de Microrelats "Mitjans de transport" i per formar part del volum recopilatori amb totes les obres finalistes.
És per això que, en haver quedat seleccionat/ada en la convocatòria, t’agrairíem que, al més aviat possible, ens fessis arribar l’autorització perquè el relat sigui inclòs al recull.
Només cal que ens enviïs per correu electrònic a l'adreça: concursos.arc@gmail.com el text que adjuntem al final d’aquest comentari amb l’assumpte AUTORITZACIÓ PUBLICACIÓ MITJANS DE TRANSPORT, tot fent un copiar i enganxar, i complimentant les teves dades personals.
Cordialment,
Comissió Concursos
TEXT AUTORITZACIÓ
En/na .........................................................................................................
amb DNI. número ......................................................................................
i nick/pseudònim relataire ............................................................................................
AUTORITZO a l’Associació de Relataires en Català (ARC) a incloure el microrelat ...................................................................................................
seleccionat del mes de ..............................................................................,
del qual en sóc autor/a, en el recull de microrelats “Mitjans de transport” que s’editarà a finals de 2017.
on vull constar amb el nom d'autor/a ............................................................... (en cas de no omplir aquest apartat s'entén que l'autor/a vol aparèixer al recull amb el nick/pseudònim amb el qual ha participat al concurs).
Així mateix també atorgo el meu consentiment per incloure qualsevol altre microrelat seleccionat al llarg de la present convocatòria i del qual jo en sigui l’autor/a i a difondre el seu contingut (en part o totalitat) pels mitjans habituals de l’ARC.
Data .......................................
-
Descriptiu[Ofensiu]Nicolau Poncell i Garcia | 19-01-2017
donaria per força més. Qui és aquest tarambana? què hi feia on és que fos...
-
Literatura americana[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 06-01-2017 | Valoració: 10
Mira, des de la primera línia del relat he visualitzat el far west. I m'has fet pensar en escriptors d'aquest país. M'ha encantat la serenitat de la descripció i m'ha inquietat la presència de la dotzena de viatjants a les fosques. Què està passant? Continuarà... Una forta abraçada, Raül, felicitats per la tria i una forta abraçada.
Aleix
-
M’ha agradat molt...[Ofensiu]Olga Cervantes | 05-01-2017 | Valoració: 10
...com situes al personatge en el espai, la definició de la cruïlla, el cotxe que sembla venir d’un episodi anterior...
Felicitats per la teva selecció.
Olga
-
Inquietant[Ofensiu]Edgar Cotes i Argelich | 20-12-2016
Un relat que et deixa amb l'ai al cor. Per què hi ha aquestes persones al vagó? I què hi fa aquest noi perdut, tan lluny de casa? Un relat que et planteja moltes preguntes, que crec que és una forma excel·lent d'encara un microrelat i deixar al lector rumiant.
Edgar -
Bon relat[Ofensiu]montserrat vilaró berenguer | 14-12-2016 | Valoració: 10
A vegades el destí béns fa aquestes coses
Valoració mitja: 10
l´Autor
229 Relats
785 Comentaris
147418 Lectures
Valoració de l'autor: 9.89
Biografia:
Raül Torrent i Torrent (Menàrguens, 1945)A més d’un sentimental impenitent, em considero un lletraferit sense remei. La docència, la història i l’arquitectura són la meva dèria i conformen bona part de les meves metes; la poesia, en canvi, és la companya de viatge, complaent i seductora, que tothora m’ajuda a descobrir qui sóc.
![](https://ep00.epimg.net/elpais/imagenes/2020/01/27/album/1580143043_859090_1580143868_album_normal.jpg)
Fotografia d'Arno Rafael Minkkinen
Últims relats de l'autor
- Agonia
- Nua
- Avui he vist el mar
- Una pietà palestina
- Escatxic de roselles
- El retorn d’una deu assecada
- Del pas del temps i la memòria
- Haikus de primavera
- ... i els canons deixaren de cridar
- És quan penso en tu
- Laocoont 2.0 [a Tel Aviv]
- L’àngel caigut
- El cromlec dels dotze menhirs
- Quan arribi l’hivern
- Sé d’un lloc, sé d’un temps