Cercador
Llista categories
Detall intervenció
COMENCEN LES VOTACIONS AL Melorepte11 (Moby)
Intervenció de: deòmises | 05-05-2008
A cntinuació, us deixem les vostres aportacions (6 en total, més una fora de concurs). Teniu 24h per a votar els DOS escrits que us agradin.
1-El món em cau als peus - Rita O'Neal
Per què el meu cor se sent tant malament?
Portes obertes.
Tinc mil preguntes que em corquen la ment,
que a tothom molesten.
El món cau en picat sota els meus peus,
fora del planeta.
L'amor s'acosta fugisserament,
tothom em detesta.
Soledat, contaminació i guerres,
i tothom de festa.
Passo caminant enmig de la gent,
ningú em contesta.
Voldria volar i anar-me'n al cel,
i oblidar la resta.
Per què el meu cor se sent tant malament?
Portes obertes.
2-La nostra cançó - Rocafort
Encara que passin els anys
que els nostres cabells perdin el color
i el rostre ens quedi marcat per les arrugues.
Cada cop que senti aquesta cançó
no podré evitar reviure aquella primera cita
a dalt del terrat de casa meva, sota els estels
les llums de la ciutat fent-nos de fanalets
la taula preparada fins l'últim detall
tovalles de quadros blancs i vermells
dues espelmes juganeres projectant ombres
fent més fàcil l'acostament.
Encara puc sentir el dringar de les copes de cava
el pessigolleig de les bombolles
el so del teu somriure
i el ressò de fons d'aquesta musica
mentre ens fèiem el primer peto.
Encara que passin els anys
mai oblidaré aquell moment on el temps es va aturar
i vaig tastar per primer cop el sabor de l'amor.
3-Quatre espelmes grises - ametista
Encendré quatre espelmes grises aquesta nit,
- una per cada any -
m'asseuré a la nostra taula,
esperaré que em tornis el somriure cortès,
i encetis la vesprada amb una mirada interrogant.
Llavors et diré tot allò que vaig callar durant tant de temps.
Ja no puc més,
necessito fer esclatar aquest silenci cada cop més paorós.
Encendré tres espelmes grises aquesta nit,
- grises com cadascuna d'aquestes quatre parets -
t'oferiré una copa buida del vidre més brillant,
i encetarem una botella de vi novell,
però no tinguis pressa en acabar-te-la.
Saps que tenim tota la nit per endavant.
Ja no puc més,
almenys l'alcohol ens farà esclatar riallades en extrem desori.
Encendré dues espelmes grises aquesta nit,
- una altra nit -
i m'escriuré un poema d'amor a mi mateixa,
recordant aquells versos bells,
ara ja tan rellegits,
amb els que tu m'engalanaves recitant-me a cau d'orella.
Ja no puc més,
però suposo que aquests versos ompliran el buit de la meva ànima gèlida.
Apagarem l'última espelma grisa aquesta nit
I fingirem passió,
Fingirem amor,
Fingirem tot allò que ens manca,
Tot allò que vàrem ésser i ja no som,
Tan sols així podrem ressorgir de les flames,
Il·lesos com l'altra vegada.
Perquè ja no podem més,
sort que això ens salvarà de les cendres,
i de la crema final que se'ns demana.
4-Cercle - gypsy
Som fidels al desencís
d'homes i dones que
transiten en silenci,
per l'estora de l'avui
i de l'ara; indiferents
als dolors heretats
d'avantpassats que
varen existir un instant
en un temps antic,
que ara ens retorna
amb la força que
imposa la memòria,
en un cercle d'amor
indestructible.
5-Gruta fresca - Carme Cabús
Només perquè hi eres tu tot era una gruta fresca,
amb el teu suau somriure i les tendríssimes mans.
Amb la força masculina que a tot arreu respirava
i expandies en aroma com un cafè mòlt, torrat.
Voltàvem junts, de la mà, per la teva Roma clara,
país deL sud, humaníssim, el final d'aquell estiu.
I com sempre, t'oferies, elegant, plaent, bellíssim,
i semblava que a la terra ens moguéssim levitant.
I buscàvem la penombra ben endins de cada casa,
i allà, íntims, ens vessàvem com suaus tiges de tendror.
I el teu cos, que tant volia, era home en fondària,
i res més no hi cabia, i tot el que era ens bastava.
En els llargs anys que s'escolen, allà al lluny, sense tenir-te,
només he sentit la gruta on tu i jo ens seguim amant.
I la cremor del teu llavi, i l'encesa de la flama
com un estendard continu que el vent segueix onejant.
6-El prat de la tristesa (Prosa) - desideri
Un cavall. He vist un cavall al prat de la tristesa. Cavalcava veloç i, ensems, feixugament. Esclau d'una presó de vida, ha deixat la calma per a enarborar les banderes de la rebel·lia. On fuig? Per què no torna a la plàcida pastura de la joia? L'alba no tornarà mai més, i el tro, lliure de l'encís del llampec, ha desfet la seva veu en l'horitzó estèril de l'esperança.
Un cavall. Boscos o espesses selves l'envolten, curulles de melangia. On són els tranquils rius de l'enyorança, convertits ara en torrents de desesperança? S'han fos en els àmbits de l'oblit, i el cavall novament ha d'oblidar, el més dur dels exercicis.
Un cavall. He vist un cavall, potser melangiós, al prat de la meva tristesa. He descobert que era el meu cor, que se sent tan malaltís.
7-Why Does My Heart Feel So Bad? (fora de concurs) - deomises
Per què sento tan mal de cor
Quan les teves paraules fereixen
Tots els racons del meu cos,
Quan no tens cap més motiu
Per a estimar-me?
Per què em bull la sang als polsos
I el batec és una queixa deixada
A l'aire de tota desesperança,
Quan respiro l'ofec de no ser
Abraçat pel teu amor?
Per què sento tan mal de cor
Quan ja no tinc mots que em fereixin,
Quan el silenci és quietud
I ploro llàgrimes àcides demanant
La teva crueltat, malgrat tot?
Naiade+d.
Respostes
-
Els meus vots per al Melorepte 11
Rita O'Neal | 05/05/2008 a les 21:35
La nostre cançó - Rocafort
Quatre espelmes grises - ametista
-
VOTACIONS Melorepte - 11 (Moby)
llamp! | 05/05/2008 a les 21:59
1-El món em cau als peus - Rita O'Neal
3-Quatre espelmes grises - ametista
-
RE: COMENCEN LES VOTACIONS AL Melorepte11 (Moby)
desideri | 05/05/2008 a les 22:36
els meus vots són per al poema de la Rita O'Neal i el poema de la Carme Cabús.
També m'han agradat els de l'ametista i la gypsy.
R. V.
-
RE: COMENCEN LES VOTACIONS AL Melorepte11 (Moby)
Rocafort | 05/05/2008 a les 23:41
Gruta fresca - Carme Cabús
Cercle - gypsy
-
VOTE PER...
F. Arnau | 06/05/2008 a les 00:07
"El món em cau als peus" de la Rita O'Neal.
"Quatre espelmes grises" de ametista.
Salut!
FRANCESC
-
RE: COMENCEN LES VOTACIONS AL Melorepte11 (Moby)
Dídac Sanahuja | 06/05/2008 a les 12:31
Voto:
1-El món em cau als peus - Rita O'Neal
4-Cercle - gypsy
Dídac
-
VOTACIONS
Carme Cabús | 06/05/2008 a les 16:20
Quatre espelmes grises. Ametista
El món em cau als peus. Rita O'Neal
-
vots
gypsy | 06/05/2008 a les 20:48
- La nostra cançó de Rocafort
- Gruta fresca de Carme Cabús
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- La jugada inesperada (2 comentaris)
- Breu endevinalla de similituds (1 comentaris)
- Compte amb el sol! (3 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (7 comentaris)
- Miro l' esperança (2 comentaris)
- Miro el cel (2 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (913 lectures)
- POEMA HUMITÓS (421 lectures)
- Llavor (361 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (352 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (350 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (203 lectures)
- A LA DERIVA (187 lectures)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (163 lectures)
- Amb ganes de CONVERSAR (162 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (5 comentaris)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)
- Miro l' esperança (Agrada a 1 relataires)