Cercador
Llista categories
Recomanats editora
Detall intervenció
REPTE POÈTIC VISUAL248: Àuria/Decrèpita/Crònica?
Intervenció de: deòmises | 27-03-2013Una imatge que combina el pas del temps en dues vessants, la de la decadència de la carn (com canten els Manel) i la del rellotge que no para d'indicar i de recordar que aquest temps és inexorable.
Una idea, o diverses, que pot inspirar-vos aquesta imatge. Des d'ara mateix fins dimecres vinent, 3 d'abril de 2013, a les 17:30h (s'allargarà el termini si en aquella data no hi ha almenys tres participacions; i no és una amenaça ;))
La imatge:
![photo Laanciana1_zps56c418ef.jpg](http://i297.photobucket.com/albums/mm225/deomises/Laanciana1_zps56c418ef.jpg)
d.
Respostes
-
Sonet del temps malaguanyat
rautortor | 29/03/2013 a les 22:10
Nuestras vidas son los ríos
que van a dar en la mar,
que es el morir [...]
Jorge Manrique
Mentre els instants s’esmunyen entre els dits
de tantes tardes que hem viscut de pressa,
contemplo vells rellotges i em turmenta
l’avenc del temps trescat sense destí.
No hi ha retorn al rastre dels camins,
tampoc remeis que calmin la tristesa
dels desenganys; i és un il·lús qui espera
cap portell de tornada al paradís.
Què ens queda, doncs, després d’aital viatge?
Si l’aigua no s’atura riu avall
malgrat els pèrfids gorgs i les cascades,
no és just rendir-se abans d’hora, no cal,
ja que el fracàs o l’èxit honorable
només es clou quan tot desguassa al mar.
-
A dins del temps
Atlantis | 31/03/2013 a les 19:29Voldria entrar en el temps , desplaçar-me a dins seu,
tímidament potser, o bé amb coratge
-tal com sempre acostumo a fer les coses-
voldria entrar-hi així, i que el temps m’abracés,
com qui entre en el mar,
tan blau, avui,
tan ple,
tan lluent,
i tan fosc.
I amb alè de sirena, entre algues i esculls,
poc a poc sense presses
sense fites ni argúcies, sense enganys ni temors,
existir en llibertat.
I davant d’aquest blanc- perquè em sento petita-
que el temps fos aquell hàbitat
natural com el ventre de la dona que em duia surant dins del seu cos.
-
Sens fi
iong txon | 01/04/2013 a les 20:25Taques i arrugues, solcs i llunes
olor de farigola i de llautó rovellat
compten les anyades, com les hores
van mesurant les busques d’or vell
velles mans de l’àvia ja gastades
mans que transmeten la seguretat
i la confiança, i la senzilla saviesa
misteris del passat apenes revelats
El sileci fecund de mirada serena
donà pas al neguit i la demència
com sender que travessa un bosc espès
Vas creuar l’ample Nil sobre la barca:
iniciat el camí un dia, sense voler-ho
seguirem la sendera per sempre
a l’altra riba.
-
RE: REPTE POÈTIC VISUAL248: Àuria/Decrèpita/Crònica?
deòmises | 02/04/2013 a les 10:20A Anna GARRIDO.
El vent se m'emporta i la pluja se m'enduu
Lluny, enllà, on l'horitzó s'emplena de desig
Per besar-te els llavis i l'ànima i, curull de tu,
Sé que la vida és això, respirar-te fins a la mort.
I tens la llum de la matinada primera, que lluu
Al fons dels ulls, als capcirons dels dits, enmig
Del centre de l'existència, i il·lumines el dejú
Que em prepara per al delit de devorar-te el cor.
La pluja se m'enduu i el vent se m'emporta
Lluny, fins on el negre ocell del malastruc vola
I fuig del retrobament; desapareix de la nostra vista.
I tens el futur a les teves mans, que obren la porta
Al somrís i al xiuxiueig, l'arpegi suau que s'escola
Entre l'enyor, quan tornem per ser musa tu, i jo artista.
d. -
El títol: Eòlica, aquàtica (fora de concurs, és clar...)
deòmises | 02/04/2013 a les 10:20
-
Envellir junts amb la passió intacta
Carles Ferran | 02/04/2013 a les 12:22
Ens han quedat lluny aquells dies intensos
de cervesa i versos, de festa i llençols,
trobades furtives i albades insomnes
escurant el temps entre feina i descans.
Ara s’ha fet tot sediment i calma;
el temps, amb parsimònia, llisca com bromall
desdibuixant imatges emmagatzemades:
la vida en comú ha esborrat urgències.
Vinclada sobre els llibres, darrere les ulleres,
sovint et destorbo amb un frec al bescoll
que encara et fa estremir. Torno a evocar aleshores
els dies arrauxats robats contra pronòstic
a un futur advers que no ens imaginàvem
que podríem vèncer. Incrèduls i lliures,
compartim la gaubança del nostre nou repte:
Envellir junts, amb la passió intacta.
-
L'arruga sàvia
magalo | 03/04/2013 a les 17:51
Ara tens el batec més tranquil
d’aquest cor encara ple de vida
Amb les mans indiques el camí
però el teu pas és mes lent quan camines
S’ha aturat el temps damunt la pell
on l’arruga satisfeta es mostra
Només mires de viure el moment
mentre el rellotge sols sap dir l’hora
La mirada cansada et somriu
i desprens aromes de paciència
L’hivern se’n va i ve el sol d’estiu
i tu apartes qualsevol temença.
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- Miro l' esperança (1 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- Campi qui pugui (2 comentaris)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (1 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (911 lectures)
- POEMA HUMITÓS (415 lectures)
- Llavor (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (350 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (344 lectures)
- Mentre couen les mongetes, escric (287 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (202 lectures)
- A LA DERIVA (186 lectures)
- A la platja! (175 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- Mentre couen les mongetes, escric (10 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- A la platja! (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (6 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- Mentre couen les mongetes, escric (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)