Cercador
Una abraçada val més que mil paraules
Un relat de: annahEn aquells moments ni tan sols podia pensar no podia parlar tan sols tenia ganes de plorar. Que tot el seu dolor desaparegués amb aquelles llàgrimes amargues. Volia que tot el mal que se l'estava consumint per dins pogués abandonar el seu cos per no tornar-hi mai més. I, és que la pèrdua d'una persona a la que estimes tan... és un dels pitjors sentiments que es poden viure...
Necessitava que algú s'apropés a ella, i que li donés suport, però no es veia en cor de parlar amb ningú. Buscava la comprensió de les persones, però sense parlar-hi...
Estava asseguda en aquell banc, sola, en un parc ple de gent... mirava a les parelles d'enamorats, als nens jugant, les mares parlant... estava rodejada de desenes de persones, potser centenars, milers... però en el fons se sentia sola i abandonada. Tenia por, por a la soledat i a la mort...
Aleshores va sentir una mà que l'agafava fort per l'espatlla, va girar-se i va veure'l a ell... A diferència d'altres vegades, no oferia aquell somriure tan amistós, al contrari estava seriós, però tenia una mirada molt diferent... dolça, tendra, l'abraçava amb la mirada.
Ella va intentar dir alguna cosa, però no li va sortir la veu... Ell va asseure's al seu costat, no va dir-li res. Els gestos valien més que tot el què podia arribar a dir... Va passar-li suaument els dits per la cara per eixugar-li les llàgrimes. Després, va agafar-li carinyosament una mà i la va acariciar... aleshores ella va intentar esbossar un somriure, que no va aconseguir del tot. La seva mà va anar-se desplaçant, va pujar pel braç, i va arribar als cabells, va tocar-los-hi dolçament. Aleshores va acostar-s'hi lentament i va abraçar-la.... va ser una abraçada càlida i a vessar de sentiments, amor i sobretot força, que era just el què ella necessitava, i ell ho sabia...
Comentaris
-
Ostres![Ofensiu]Sareta_16 | 22-05-2005 | Valoració: 10
Quant de temps sense pasarme per aqui pero ja veig q la teva font es inesgotable eh!^^ joer noia quin relat! Juuum com tenvejo!;P M'encanta com relates el sofriment i com una abraçada pot abarcar tan sentiment i ajudar a una persona..
Molt bonic com tots tia! FELICITATS!:) -
"una abraçada...[Ofensiu]Capdelin | 02-05-2005 | Valoració: 10
que ella necessitava i ell... ho sabia!" què guapo!!!
quantes abraçades fem i petons... potser quan no es necessiten gaire... perquè és costum, perquè em ve de gust, perquè JO ho necessito, perquè em passa pel cap... però saber quan l'altra persona necessita quelcom... això ja és amor pur... conéixer la persona per donar-li allò que necessita en cada moment oportú...
ho has descrit molt i molt bé, psicòloga!!!
un petó i una abraçada!!! i que mai et falti aquesta abraçada i el que faci falta!!!
l´Autor
![Foto de perfil de annah Foto de perfil de annah](/imatges_autors/25272.jpg?rnd=812190222)
88 Relats
325 Comentaris
116523 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72