Cercador
Traumes
Un relat de: IbethEntra al vagó amb els ulls clavats a terra. Odia haver de pujar a diari en aquest maleit tren per anar a la feina. Mai s'ha sentit còmode entre la gent. Pot sentir les mirades recorrent la seva pell. Sent les crítiques silenciades i el rebuig. Avui el vagó va gairebé buit. Però al seu quadrant de seients, hi ha un home d'esquena. El mira furtivament. Enutjada, perquè haurà de seure a un altre quadrant. Però de sobte pensa. No. És el meu quadrant, m'asseuré al lloc de sempre. Potser la teràpia està començant a funcionar. S'asseu davant d'ell sense mirar-lo i s'aïlla immediatament amb els auriculars.
Ell, li estira suaument la màniga i ella fa un salt mirant-lo de reüll. Ell fa senyals i somriu. Es retira un auricular. I amb el cor desbocat. Pregunta secament què vol.
- Ens coneixem, oi? - pregunta l'home
A ella se li glaça la sang en sentir la seva veu
- Sí, sí n'estic segur. Vam estudiar junts - Diu - Estàs molt canviada. Portaves ulleres i aquells ferros horribles.
Ella el mira fixament als ulls. Aquella veu remou un passat que intentava enterrar. Es troba la mateixa mirada cínica, el somriure burleta i el to despectiu de feia tants anys. Mira al voltant, el vagó és buit. Enfosqueix diabòlicament la mirada i es fica una mà a la butxaca. L'home es torna blanc.
- No estaràs enfada encara, no? Eren bestieses de criatures
- Bestieses? Tu eres major d'edat i les teves bestieses em van destrossar la vida.
Ell suant. Ella el mira furiosa mentre treu lentament la mà de la butxaca.
- puta psicòpata, que penses fer!! - crida mort de por
Ella treu un xiclet. El desembolica sense deixar de mirar-lo. I se’l posa a poc a poc a la boca. La seva expressió canvia.
-Vaja|, estava segura que t’odiava.- Diu després d’un llarg silenci – però no sento res – afegeix sorpresa – Com va poder un tipus com tu fer-me sentir tan malament? No ets millor que jo. T’has preguntat algun cop perquè ho feies? Espero que ho hagis resolt.
Ell se sent ridícul I miserable. A ella li és igual.
Ell, li estira suaument la màniga i ella fa un salt mirant-lo de reüll. Ell fa senyals i somriu. Es retira un auricular. I amb el cor desbocat. Pregunta secament què vol.
- Ens coneixem, oi? - pregunta l'home
A ella se li glaça la sang en sentir la seva veu
- Sí, sí n'estic segur. Vam estudiar junts - Diu - Estàs molt canviada. Portaves ulleres i aquells ferros horribles.
Ella el mira fixament als ulls. Aquella veu remou un passat que intentava enterrar. Es troba la mateixa mirada cínica, el somriure burleta i el to despectiu de feia tants anys. Mira al voltant, el vagó és buit. Enfosqueix diabòlicament la mirada i es fica una mà a la butxaca. L'home es torna blanc.
- No estaràs enfada encara, no? Eren bestieses de criatures
- Bestieses? Tu eres major d'edat i les teves bestieses em van destrossar la vida.
Ell suant. Ella el mira furiosa mentre treu lentament la mà de la butxaca.
- puta psicòpata, que penses fer!! - crida mort de por
Ella treu un xiclet. El desembolica sense deixar de mirar-lo. I se’l posa a poc a poc a la boca. La seva expressió canvia.
-Vaja|, estava segura que t’odiava.- Diu després d’un llarg silenci – però no sento res – afegeix sorpresa – Com va poder un tipus com tu fer-me sentir tan malament? No ets millor que jo. T’has preguntat algun cop perquè ho feies? Espero que ho hagis resolt.
Ell se sent ridícul I miserable. A ella li és igual.
l´Autor
![Foto de perfil de Ibeth Foto de perfil de Ibeth](/imatges_autors/1038781.jpg?rnd=251921489)
15 Relats
50 Comentaris
16483 Lectures
Valoració de l'autor: 9.99
Biografia:
Nascuda al Vallès. Sempre m'he sentit atreta per l'escriptura, tot i que mai he estat prou valenta per compartir cap dels meus escrits, perque quan els comparo amb tot el que llegeixo, trobo que els hi falta alguna cosa... però m'he animat a fer un curs i penso que la millor manera de trobar allò que falta és compartir-los i potser així algú, s'animarà a dir-me com els puc millorar...al capdevall ningú neix ensenyat. Agrairé qualsevol comentari, bo o dolent, sempre amb ànim constructiu...es clar.Gracies per endavant.